Відмінності між версіями «Чупринка»
(→Сучасні словники) |
(→Джерела та література) |
||
Рядок 25: | Рядок 25: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | https://uk.wikipedia.org/wiki/Чуб_(зачіска) | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Версія за 23:22, 10 квітня 2024
Чупринка, чупринонька, чуприночка, -ки, ж. Ум. отъ чуприна.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Чу́б, чупри́на — чоловіча зачіска у вигляді довгого пасма волосся на голеній голові.
Поширення Була поширена у євразійських кочовиків, а також народів, що виводили від них своє походження. У середньовіччі її носили тюрки й татари, а в ранньому новому часі — татари, турки, русини, поляки. В Османській імперії чуб був зачіскою яничарів. У Речі Посполитій був атрибутом «сарматської моди» й мав поширення серед шляхти і козаків.
На теренах Східної Європи найдовше зачіска носилася в Україні: до кінця XVIII століття серед січового козацтва (як ознака приналежності до Січі), а до 1-ї половини XIX століття — українських міщан (як символ приналежності до козацького народу). Інші назви — чуприна, оселедець (російська назва від Катерини ІІ), хохол (московська назва шляхетсько-козацької зачіски в XVII—XIX століттях й зневажлива назва українців, що від неї походить).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
https://uk.wikipedia.org/wiki/Чуб_(зачіска)