Відмінності між версіями «Цовта»
(→Словник Бориса Грінченка) |
|||
Рядок 15: | Рядок 15: | ||
===[http://sum.in.ua/s/ikra Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ===[http://sum.in.ua/s/ikra Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ||
+ | |||
+ | ''Тлумачний словник української мови'' | ||
+ | |||
+ | Замість ''"глиба"'' в українській мові краще вживати ''"брила"'' | ||
+ | |||
+ | БРИЛА, и, ж. Великий безформний шматок каменю, землі, глини, льоду і т. ін. Рве [вода] каміння з-під ніг, котить кам'яні брили з гори і дуже легко може перевернути віз (Фр., III, 1950, 7); Гурток людей котить покинуту Зетом брилу до вилому (Л. Укр., І, 1951, 455); Он під самим берегом розмокає у воді свіжа глиняна брила, що недавно відкололася від берега (Руд., Вітер.., 1958, 155). | ||
+ | |||
+ | ГЛИБА, и, ж. Те саме, що брила. Летить каміння, летять глиби страшні на військо королівське (Шиян, Іван - мужицький син, 1959, 54); На шляху незабаром почали траплятися земляні глиби на кризі (Видатні вітч. географи.., 1954, 58); * Образно. Ми зрушили з місця глибу нечуваної ваги, глибу косності, неуцтва.. (Ленін, 31, 1951, 99); * У порівн. Матрос, як глиба, стояв лицем до зборів, уперся спиною об ганок (Ле, Історія радості, 1947, 65). | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== |
Версія за 11:10, 13 лютого 2024
Цо́вта, -ти, ж. Глыба. Цовта землі, снігу, сахару. НВолын. у.
Зміст
Словник Бориса Грінченка
Цо́вта, -ти, ж. Глыба. Цовта землі, снігу, сахару. НВолын. у.
Сучасні словники
СЛОВНИК ГЕОЛОГИЧНОЇ ТЕРМІНОЛОГІЇ
Цовта – Глыба. 17 (IV.435); 49 (1.306; 11.262).
https://repository.encyclopedia.kyiv.ua/files/original/4a062929038b561a54475e694c8c8075.pdf
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
Тлумачний словник української мови
Замість "глиба" в українській мові краще вживати "брила"
БРИЛА, и, ж. Великий безформний шматок каменю, землі, глини, льоду і т. ін. Рве [вода] каміння з-під ніг, котить кам'яні брили з гори і дуже легко може перевернути віз (Фр., III, 1950, 7); Гурток людей котить покинуту Зетом брилу до вилому (Л. Укр., І, 1951, 455); Он під самим берегом розмокає у воді свіжа глиняна брила, що недавно відкололася від берега (Руд., Вітер.., 1958, 155).
ГЛИБА, и, ж. Те саме, що брила. Летить каміння, летять глиби страшні на військо королівське (Шиян, Іван - мужицький син, 1959, 54); На шляху незабаром почали траплятися земляні глиби на кризі (Видатні вітч. географи.., 1954, 58); * Образно. Ми зрушили з місця глибу нечуваної ваги, глибу косності, неуцтва.. (Ленін, 31, 1951, 99); * У порівн. Матрос, як глиба, стояв лицем до зборів, уперся спиною об ганок (Ле, Історія радості, 1947, 65).