Відмінності між версіями «Зброїця»
(Створена сторінка: '''Збро́їця, -ці, '''''ж. ''= '''Зброя. '''Гол. IV. 55. Категорія:Зб) |
(→Див. також) |
||
(не показані 10 проміжних версій 2 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Збро́їця, -ці, '''''ж. ''= '''Зброя. '''Гол. IV. 55. | '''Збро́їця, -ці, '''''ж. ''= '''Зброя. '''Гол. IV. 55. | ||
[[Категорія:Зб]] | [[Категорія:Зб]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.in.ua/s/zbroja Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ||
+ | '''ЗБРО́Я''', і, жін. | ||
+ | |||
+ | 1. Знаряддя для нападу або оборони. А тим часом Запорозьку зброю Виніс батько із комори (Тарас Шевченко, I, 1951, 280); На столі лежить старовинна зброя: іржаві шаблі, пістолети, стара рапіра, патронташі і інше (Степан Васильченко, III, 1960, 193); — Хто тут? — придушеним голосом промовив Андрій, схопившись одразу за зброю (Олександр Довженко, I, 1958, 242); — То теж зброя? — кивнула Шура на труби. — Питаєте! То міномети 82! (Олесь Гончар, III, 1959, 171); | ||
+ | // Сукупність засобів для ведення війни, бою; озброєння. Ідуть переможці, герої, сіяють шоломів моря. І слава радянської зброї над світом встає, як зоря! (Володимир Сосюра, Щоб сади.., 1947, 23); Це ж новочасні миру голуби — Оці лункі, стрімкі аероплани, Які на дужих раменах несуть Не атомну а чи водневу зброю, А мирних, працьовитих, невсипущих Іванів, Янів, Жалів, Гансів, Джонів (Максим Рильський, III, 1961, 223). Брати зброю в руки — починати воювати, боротися. Треба за всяку ціну знайти Максима Бобровника, треба брати зброю в руки (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 43); До зброї — заклик до бою або взагалі до збройної боротьби. Раптом крик: — Товариші!.. Скоріш нагору! До зброї всі! У місті ворог! (Володимир Сосюра, I, 1957, 422); Всі до одного повинні зараз стати до зброї, до оборони революції (Василь Еллан, II, 1958, 226); Із (зі) зброєю в руках — будучи озброєним, маючи справу безпосередньо зі зброєю. Українські письменники під час Великої Вітчизняної війни переважною більшістю своєю були на фронтах і брали участь із зброєю в руках у боротьбі проти фашистів (Павло Тичина, III, 1957, 308); Обернути зброю проти кого — чого — почати воювати, боротися проти того, з ким—чим до цього були мирпі стосунки. | ||
+ | |||
+ | 2. Уживається як символ військової справи. [Кассандра:] Він такий хисткий, він молоденький, ніжний — не до зброї, до ліри.. він удався, до весняних пісень... (Леся Українка, II, 1951, 273); Бійці обступили своїх братів по зброї. — Куди? Звідки? — На Братіславу, з Праги! (Олесь Гончар, III, 1959, 445). | ||
+ | |||
+ | 3. перен. Засіб для боротьби з ким-, чим-небудь, для досягнення якої-небудь мети. Слово, моя ти єдиная зброє, Ми не повинні загинуть обоє! Може, в руках невідомих братів Станеш ти кращим мечем на катів (Леся Українка, I, 1951, 126); — Порадь мене, як побороти страждання? Якою зброєю? — Працею (Олександр Довженко, I, 1958, 350); В процесі комуністичного виховання нової людини наша партія надає величезного значення такій гострій ідеологічній зброї, як література і мистецтво (Комуніст України, 12, 1963, 25). | ||
+ | ♦ Складати (скласти, зложити) зброю: а) припиняти збройні дії, припиняти воювати. Курсанти з кулеметами уже оточували ніжинців. — Іменем Реввійськради Республіки наказую скласти зброю (Олександр Довженко, I, 1958, 206); б) відмовлятися від боротьби, від яких-небудь дій, визнавати себе неспроможним в якій-небудь справі, відступати перед труднощами. Сповнений енергії, рішучості й мужності, Зудін звик ніколи не складати зброї (Павло Загребельний, Європа 45, 1959, 13). | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zbroa 1.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zbroa 2.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zbroa 3.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zbroa 4.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|LwCZNExMY6I}} | ||
+ | {{#ev:youtube|6Vxan-ZeeE0}} | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | *[http://resource.history.org.ua/cgi-bin/eiu/history.exe?&I21DBN=EIU&P21DBN=EIU&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=eiu_all&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=TRN=&S21COLORTERMS=0&S21STR=Zbroya] | ||
+ | *[https://localhistory.org.ua/rubrics/word/gakivnitsia-persha-ruchna-vognepalna-zbroia/] | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | 1. Крип'якевич І., Гнатевич Б. Історія Українського війська, т. 1–2. Львів, 1936 | ||
+ | |||
+ | 2. Бережинський В.Г. Зброя Київської Русі. К., 2000. | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | *[https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%86%D1%81%D1%82%D0%BE%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%B2%D0%BE%D0%B3%D0%BD%D0%B5%D0%BF%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%BE%D1%97_%D0%B7%D0%B1%D1%80%D0%BE%D1%97 Історія вогнепальної зброї] | ||
+ | *[https://osvita.ua/vnz/reports/dpju/24258/ Стрілецька зброя] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет здоров’я, фізичного виховання і спорту]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2022 року]] |
Поточна версія на 14:04, 10 грудня 2022
Збро́їця, -ці, ж. = Зброя. Гол. IV. 55.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЗБРО́Я, і, жін.
1. Знаряддя для нападу або оборони. А тим часом Запорозьку зброю Виніс батько із комори (Тарас Шевченко, I, 1951, 280); На столі лежить старовинна зброя: іржаві шаблі, пістолети, стара рапіра, патронташі і інше (Степан Васильченко, III, 1960, 193); — Хто тут? — придушеним голосом промовив Андрій, схопившись одразу за зброю (Олександр Довженко, I, 1958, 242); — То теж зброя? — кивнула Шура на труби. — Питаєте! То міномети 82! (Олесь Гончар, III, 1959, 171); // Сукупність засобів для ведення війни, бою; озброєння. Ідуть переможці, герої, сіяють шоломів моря. І слава радянської зброї над світом встає, як зоря! (Володимир Сосюра, Щоб сади.., 1947, 23); Це ж новочасні миру голуби — Оці лункі, стрімкі аероплани, Які на дужих раменах несуть Не атомну а чи водневу зброю, А мирних, працьовитих, невсипущих Іванів, Янів, Жалів, Гансів, Джонів (Максим Рильський, III, 1961, 223). Брати зброю в руки — починати воювати, боротися. Треба за всяку ціну знайти Максима Бобровника, треба брати зброю в руки (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 43); До зброї — заклик до бою або взагалі до збройної боротьби. Раптом крик: — Товариші!.. Скоріш нагору! До зброї всі! У місті ворог! (Володимир Сосюра, I, 1957, 422); Всі до одного повинні зараз стати до зброї, до оборони революції (Василь Еллан, II, 1958, 226); Із (зі) зброєю в руках — будучи озброєним, маючи справу безпосередньо зі зброєю. Українські письменники під час Великої Вітчизняної війни переважною більшістю своєю були на фронтах і брали участь із зброєю в руках у боротьбі проти фашистів (Павло Тичина, III, 1957, 308); Обернути зброю проти кого — чого — почати воювати, боротися проти того, з ким—чим до цього були мирпі стосунки.
2. Уживається як символ військової справи. [Кассандра:] Він такий хисткий, він молоденький, ніжний — не до зброї, до ліри.. він удався, до весняних пісень... (Леся Українка, II, 1951, 273); Бійці обступили своїх братів по зброї. — Куди? Звідки? — На Братіславу, з Праги! (Олесь Гончар, III, 1959, 445).
3. перен. Засіб для боротьби з ким-, чим-небудь, для досягнення якої-небудь мети. Слово, моя ти єдиная зброє, Ми не повинні загинуть обоє! Може, в руках невідомих братів Станеш ти кращим мечем на катів (Леся Українка, I, 1951, 126); — Порадь мене, як побороти страждання? Якою зброєю? — Працею (Олександр Довженко, I, 1958, 350); В процесі комуністичного виховання нової людини наша партія надає величезного значення такій гострій ідеологічній зброї, як література і мистецтво (Комуніст України, 12, 1963, 25). ♦ Складати (скласти, зложити) зброю: а) припиняти збройні дії, припиняти воювати. Курсанти з кулеметами уже оточували ніжинців. — Іменем Реввійськради Республіки наказую скласти зброю (Олександр Довженко, I, 1958, 206); б) відмовлятися від боротьби, від яких-небудь дій, визнавати себе неспроможним в якій-небудь справі, відступати перед труднощами. Сповнений енергії, рішучості й мужності, Зудін звик ніколи не складати зброї (Павло Загребельний, Європа 45, 1959, 13).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
1. Крип'якевич І., Гнатевич Б. Історія Українського війська, т. 1–2. Львів, 1936
2. Бережинський В.Г. Зброя Київської Русі. К., 2000.