Відмінності між версіями «Нузда»
(не показано 2 проміжні версії 2 учасників) | |||
Рядок 30: | Рядок 30: | ||
==Фразеологія== | ==Фразеологія== | ||
Бути на поводі — бути залежним від кого-небудь | Бути на поводі — бути залежним від кого-небудь | ||
+ | |||
Попустити поводи — перестати стримувати кого-небудь | Попустити поводи — перестати стримувати кого-небудь | ||
+ | |||
У поводах тримати — стримувати, не давати волі; тримати владу, дисципліну | У поводах тримати — стримувати, не давати волі; тримати владу, дисципліну | ||
+ | |||
Мати храп — сердитися на когось або зазіхати на щось | Мати храп — сердитися на когось або зазіхати на щось | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 41: | Рядок 44: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Узда04.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Узда04.jpg|x140px]] | ||
|} | |} | ||
− | |||
− | |||
− | |||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
Рядок 51: | Рядок 51: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | |||
− | |||
− | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | |
− | + | [[Категорія:Слова 2021 року]] | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | |
− | [[Категорія:Слова | + |
Поточна версія на 14:49, 29 листопада 2021
Нузда, -ди, ж. Узда. Ум. Нузде́чка. Пан і посадить його верхи на свої коліна... а воно тільки: «но, косю, но!..» та за панові вуси й візьметься, наче за нуздечку. О. 1862. X. 5. Предмет збруї, який одягають на голову їздової тварини для керування нею. Вуздечки призначені перш за все для коней, ослів, мулів та ослюків. Керування буйволами, волами, свійськими оленями, ламами та верблюдами здійснюється за допомогою особливих вуздечок, які типологічно ближче до недоуздків. Кінські вуздечки найбільш спеціалізовані й складні, що пов'язано із різноманіттям їхнього застосування.
Будова
Складається з наголовного, налобного, щічного, перенісного, підборідного, з'єднувального ременів, а також вудил і поводів (віжок).
Наголо́вач (англ. crownpiece, headstall, headpiece; рос. оголовь, оглавль)— ремінь на потилиці коня, одразу за вухами; тримає вуздечку на голові.
Налобник — кріпиться за наголовача з двох боків під вухами. Налобний ремінь деякою мірою запобігає ковзанню наголовного й щічного ременів при стрімких рухах коня, але його функція скоріше декоративна, оскільки він майже не тримає вуздечку.
Нащічні ремені (англ. сheekpieces) йдуть з обох боків від наголовача до трензельних кілець. Вони утримують вудила в роті коня; від їхньої довжини залежить розміщення вудил у роті.
Перенісний ремінь (інколи нахра́пник, не плутати із справжнім нахрапником — див. нижче)[джерело?] — ремінь на храпі (нижній й середній частині перенісся) коня. В деяких типах вуздечок, особливо тих, що мають капсуль, може бути відсутнім.
Підборідник (англ. throatlatch, throatlash) — кріплять до наголовача з двох боків; він проходить у коня під ганашами (задніми кутами нижньої щелепи). Він, як і наголовач, тримає вуздечку на голові. Деякі типи вуздечок (здебільшого вестерн-наголів'я) не мають підборідного ременя. У цілях безпеки і зручності коня затягати цей ремінь слід так, щоб між ним і ганашами проходив кулак.
З'єднувальний ремінь з'єднує підборідний ремінь з перенісним. У поширених типах вуздечок використовується рідко, частіше — у недоуздках.
Вудила (тре́нзель) — залізний пристрій у роті коня. Складається з двох (у трензеля-дев'ятки) чи трьох (вісімки) рухомих частин. Вудила вкладають у рот коневі на беззубий край щелеп, і через них здійснюють тиск на нього. Окрім звичайних вудил (трензеля) можуть вживатися мундтштукові вудила (мундштук), а також пелям.
По́від (поводи́, пові́ддя) — довгий ремінь, що кінцями кріпиться до трензельних кілець. Посередництвом його вершник діє вудилами на рот коня. Хоча в більшості випадків вуздечка має один повід, стосовно нього використовують назву «поводи», розглядаючи ліву і праву його частини як окремі ремені. В тих випадках, коли застосовують два поводи, один з них кріпиться до трензельних кілець (трензельний повід), інший — до мундштукових (мундштуковий повід).
Ві́жки — довгі ремені, які кріпляться до трензельних кілець у вудилах запряжних коней.
Капсуль — шкіряне кільце, яке охоплює верхню або нижню частину перенісся. Обмежує рух нижньої щелепи, щоби кінь, відкриваючи рота, не міг позбавитися тиску вудил. Щоб не спричинити незручностей коневі й не заважати йому віджовувати, капсуль не повинен бути перетягнутим: при правильному його кріпленні між храпом і капсулем можна вільно простромити два пальці. Капсулі застосовуються лише в деяких типах вуздечок, переважно тих, що призначені для виїздки.
Нахра́пник — ремінь, який тягнеться вздовж перенісся від перенісного до налобного ременя. Застосовується рідко
Фразеологія
Бути на поводі — бути залежним від кого-небудь
Попустити поводи — перестати стримувати кого-небудь
У поводах тримати — стримувати, не давати волі; тримати владу, дисципліну
Мати храп — сердитися на когось або зазіхати на щось
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |