Відмінності між версіями «Знудитися»
(не показано 2 проміжні версії 2 учасників) | |||
Рядок 11: | Рядок 11: | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
[[Файл:La Touche Lennui 1893.jpg|міні|центр|Гастон Ла Туш, «Нудьга», 1893]] | [[Файл:La Touche Lennui 1893.jpg|міні|центр|Гастон Ла Туш, «Нудьга», 1893]] | ||
− | + | ==Медіа== | |
− | + | {{#ev:youtube | jtR4szp1CB0}} | |
==Див також== | ==Див також== | ||
Рядок 21: | Рядок 21: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
http://sum.in.ua/ | http://sum.in.ua/ | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Історико-філософський факультет]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2021 року]] |
Поточна версія на 18:53, 12 листопада 2021
Зну́ди́тися, -джу́ся, -дишся, гл. Затосковать. Як би була поїхала, то знудилася б. Могил. у. Тяжко ж мені на серденьку, трохи ся не знуджу. Гол. І. 293. Знудившися життям своїм мертвецьким, жадали ми у вирви полетіти. К. ХП. 96.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник української мови (1970-1980)
I. Те саме, що знудьгуватися
1. Він сидів, як німий, перед нею, і мельникова дочка знудилася б з тим безмовним гостем (Марко Вовчок, I, 1955, 352); По обіді він знудився від очікування й вирішив піти побалакати сам (Петро Панч, II, 1956, 112); // безос. Почався преферанс. Грали його зо дві години, аж знудилося всім (Осип Маковей, Вибр., 1954, 241).
2. за ким — чим, рідше по кому — чому. Відчути тугу, скучити за ким-, чим-небудь. Зібралось мало не все село: і гамірка дітвора, що знудилась по весні і тепер дихнула на повні груди, і погорбатілі діди, що зійшлися глянути на диво (Василь Земляк, Гнівний Стратіон, 1960, 193). Див. [1]
Ілюстрації
Медіа
Див також
Знудьгуватись[2]
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 673.