Відмінності між версіями «Тинятися»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Тиня́тися, -ня́юся, -єшся, '''' | '''Тиня́тися, -ня́юся, -єшся, '''' | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
# Ходити туди-сюди без певної мети, бродити, блукати. | # Ходити туди-сюди без певної мети, бродити, блукати. | ||
''Пішла мати тиняючись, по під тинню валяючись. Грин. III. 381.'' ''Тиняється, як кобиляча душа. Полт.'' ''Мені шаноба скрізь була, бо я без діла не тиняюсь.'' ''Гліб.'' ''Тиняюся од села до села, а тепер іду в Полтаву. Котл. НП. 383. '' | ''Пішла мати тиняючись, по під тинню валяючись. Грин. III. 381.'' ''Тиняється, як кобиляча душа. Полт.'' ''Мені шаноба скрізь була, бо я без діла не тиняюсь.'' ''Гліб.'' ''Тиняюся од села до села, а тепер іду в Полтаву. Котл. НП. 383. '' | ||
Рядок 8: | Рядок 9: | ||
[[Категорія:Ти]] | [[Категорія:Ти]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Історико-філософський факультет]] |
Версія за 00:50, 3 листопада 2021
Тиня́тися, -ня́юся, -єшся, '
Сучасні словники
- Ходити туди-сюди без певної мети, бродити, блукати.
Пішла мати тиняючись, по під тинню валяючись. Грин. III. 381. Тиняється, як кобиляча душа. Полт. Мені шаноба скрізь була, бо я без діла не тиняюсь. Гліб. Тиняюся од села до села, а тепер іду в Полтаву. Котл. НП. 383.
- Переходити, переїздити з місця на місце.
Вже мало не рік тинявся Селім перськими пустелями і горами і марно благав, щоб відпустили його до Каффи (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 418)
- Хитатися, ідучи (від утоми, хвороби).
Хлопець ледве сунеться, тиняється, але ми вже й не кажемо йому нічого — аби йшов. — Очі, — каже, — злипаються... (Гнат Хоткевич, I, 1966, 167)