Відмінності між версіями «Старник»
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 26: | Рядок 26: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|OVCxJ1aT24A}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
Рядок 34: | Рядок 35: | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
− | [[Категорія:Слова | + | [[Категорія:Слова 2020 року]] |
Поточна версія на 03:17, 15 листопада 2020
Старник, -ка, м. соб. 1) Птицы или животина старшаго возраста. Лубен., Екат. у.у. 2) Прошлогодняя трава, оставшаяся нескошенной. Херс. г. 3) Старое живое дерево. Екат. у. (Залюб.). 4) = Стариця 3б. Вас. 154 5) Старыя вещи, старый хламъ. Новом. у. (Залюб.).
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках 1)СТАРНИ́К, а́, ч., діал. Трава, яку не скосили у минулому році. Он на вигоні старник, он молоді соковиті трави (Смолич, Сорок вісім.., 1937, 370).
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 9. — С. 658.
2) Птицы или животина старшаго возраста. Лубен., Екат. у.у.
3) Старое живое дерево. Екат. у. (Залюб.).
4) = Стариця 3б. Вас. 154
5) Старыя вещи, старый хламъ. Новом. у. (Залюб.).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |