Відмінності між версіями «Зубатий»
(→Сучасні словники) |
(→Ілюстрації) |
||
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:зубатий1.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:зубатий2.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:зубатий3.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:зубатий4.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
Рядок 29: | Рядок 29: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | http://sum.in.ua/p/3/726/1 | ||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 726. | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Поточна версія на 18:08, 2 грудня 2019
Зубатий, -а, -е. Зубастый. З себе худий, жовтий, очі ямкуваті, зубатий такий. МВ. II. 191.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ЗУБА́ТИЙ, а, е.
1. З великими, гострими, міцними зубами; з великою кількістю зубів. А потім з вас, щенят зубатих, Зробились львичища! (Тарас Шевченко, II, 1953, 325) — Піди ж ти! — додала його жінка, широковида, зубата молодиця, з начосами на висках. — Вовка як не годуй а він все в ліс дивиться (Панас Мирний, IV, 1955, 163); * Образно. На платформі визирали з-під брезенту кучугури зубатих кукурудзяних качанів (Олесь Донченко, Дочка, 1950, 67);
// Який має зуби. Серед китів є не тільки беззубі, а й зубаті, які ведуть хижий спосіб життя (Зоологія. Підручник для 7 кл., 1957, 158);
// Який має великі зубці (у 1 знач.). Все тут [в полі] було якесь незвичне, оголене, вражаюче — зубаті оці механізми, житлові вагончики, дошка пошани, барила з водою... (Олесь Гончар, Тронка, 1963, 185).
2. перен., розм. Гострий на язик, готовий завжди дати відсіч. А зубата була [Настуся]. Вже не заїдайся з нею ніхто! Тільки зачепи її, так разом як залящить, затріщить, загомонить, перекоренить і батька, і матір, і увесь рід (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 471); Сагайдак ніяково глянув на доярку і одійшов набік. — Зубата тітка, — подумав, — цій пальця в рот не клади... (Спиридон Добровольський, Тече річка.., 1961, 30).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
http://sum.in.ua/p/3/726/1 Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 726.