Відмінності між версіями «Сяйнути»
(→Зовнішні посилання) |
(→Зовнішні посилання) |
||
Рядок 68: | Рядок 68: | ||
[[Категорія:Слова 2019 року]] | [[Категорія:Слова 2019 року]] | ||
http://sum.in.ua/s/sjajnuty | http://sum.in.ua/s/sjajnuty | ||
+ | |||
https://uk.wikipedia.org/wiki/Головна_сторінка | https://uk.wikipedia.org/wiki/Головна_сторінка |
Версія за 13:03, 17 листопада 2019
Сяйнути, -ну, -неш, гл. Однок. отъ сяти. Сяєвом сяйнула. К. ХП. 49. Блискавка по всьому небу сяйнула. Г. Барв. 190.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках 1. Однокр. до сяяти. Далеко за річкою блиснуло щось.. Поряд сяйнуло знов, а за ним у третьому місці сильно бухнув полумінь (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 349); Теплий сонячний промінь упав на Гордія, сяйнув йому просто в вічі (Борис Грінченко, II, 1963, 129); Десь далеко, в глибині темного подвір'я, сяйнуло світло, що вирвалося з хати (Сава Голованівський, Тополя.., 1965, 351); Засміявся Валерик, сяйнувши своїми дрібними, як білі іскри, зубенятами (Олесь Гончар, Таврія, 1952, 79); Генерал, усміхаючись, розстебнув своє шкіряне пальто, сяйнувши рясними орденами (Олесь Гончар, III, 1959, 251); — А чого це ви нас уникаєте? — лукаво сяйнула вона очима (Яків Баш, На.. дорозі, 1967, 156); На обличчі Наташиному сяйнула усмішка, затремтіли вії (Олександр Бойченко, Молодість, 1949, 22); // безос. Коли потрапив [Шафорост] в орбіту знатних, йому сяйнуло славою, почестями, а за славою прибуло і влади (Яків Баш, На.. дорозі, 1967, 67).
2. перен. Зненацька з'явитися, виникнути (про думку, здогад і т. ін.). Нова думка, як блискавка, сяйнула Даринці в голові: а що, як Лиску [козу] запрягти в возик! (Іван Вирган, В розповні літа, 1959, 260); Де вона її [пісню] чула? І не встигла додумати це, як щось уже сяйнуло в пам'яті, боляче вразило в саме серце (Олесь Гончар, II, 1959, 173).1. тільки 3 ос. Однокр. до блискати і блищати. — Де лісок? .. — Он як блисне блискавка, так від дороги на праву руку (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 412); Софія ще раз дивиться в дзеркало, очиці блиснули вогнем утіхи (Леся Українка, III, 1952, 499); В Мелашки блиснула в голові чудна думка (Нечуй-Левицький, II, 1956, 334); Уляна блиснула на Орисю: — Іди до хати. Без тебе обійдеться (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 455); * Образно. Іскра надії блиснула в серці бідної жінки (Іван Франко, V, 1951, 19).
2. чим, перен. Попишатися, похвалитися, похвастатися. Попов любив вишукувати хитромудрі словечка й факти, щоб блиснути ними (Олександр Бойченко, Молодість, 1949, 77).Блиснуло, гримнуло
Блиснуло, гримнуло, дощ як з відра, Виглянув, бачу народ утікає, Бо заховатися настала пора, Мокрим зробитись ніхто не бажає.
Можна промокнути і захворіть, Цього звичайно ніхто не бажає, Краще негоду цю перетерпіть, Нашу природу хай дощ напуває.
Блиснуло, гримнуло то вже війну Ворог із нами чомусь починає, В цю таку пишну красиву весну Він диверсантів до нас засилає.
Бачу народ не ховається вже, А поспішає служити у війську, Щоби у спеку, або й під дощем Ворогу силу відчуть українську.
Гримнуло, блиснуло, дощ чи війна, Вчинки народу від цього різняться, Хай би дощило на то і весна, Тільки би нам на війну не збираться. 17.05.14. ДОЩИКУ, ДОЩИКУ, ПОЛИНИ, ПОЛИНИ
Дощику, дощику, полини, полини, Щоб калюжі були. Дощику, дощику, перестань, перестань, Та поїдемо на Вордань. Дощику, дощику, я наварю борщику У синьому горщику, Та поставим на дубочку, Будем стріляти, дощик спиняти. Сонце блисне, яйце трісне, Дубочок хитнувся, дощик минувся.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |