Відмінності між версіями «Упокій»
(→Ілюстрації) |
(→Ілюстрації) |
||
(не показано 5 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Images_1336.jpg| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Images_1336.jpg|x170px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Yak-znajti-dushevnu-rivnovagu-i-spokij-poradi-mudrih-2018.jpeg|x170px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:01.10.12-molytwa.jpg|x170px]] |
− | + | ||
− | + | ||
==Медіа== | ==Медіа== |
Поточна версія на 12:03, 17 листопада 2019
Упокій, -кою, м. 1) Успокоеніе, покой. За дурною головою, нема ногам упокою. Ном. № 6682. З упоко́єм. Спокойно, въ покоѣ, въ спокойствіи. Хлібсіль з упокоєм вічний час уживати. АД. II. 11. 2) Упокой. За упокой душі її псалтирь прочитає. Шевч. 595.
Зміст
Словник української мови
УПОКІЙ (ВПОКІЙ), кою, ч.
1. заст. Спокій. Як прийшла неділя, то нема йому [Денисові] впокою: муляє його той Чорний яр. Чи йти, чи не йти? (Гр., II, 1963, 251). З упокоєм - спокійно. Уста стиснув [Чайченко] ; голову підняв гордо, і очі блисконули... Та все те потаївши у собі, ніби з упокоєм помалу устав ... (Вовчок, І, 1955, 204); - Ей, пане полковнику!.. Держись за його [Сомка]; то ще й сам, і всі ми поживемо з упокоєм (П. Куліш, Вибр., 1969, 153).
2. церк. Дія за знач. упокоїти За упокій [душі] - молитися за покійного, поминати його і т. ін. Батько світить увечері в хаті, читає псалтир за впокій душі, мати голосить (Тесл., З книги життя, 1949, 140); - Наливай, Лукаше, за упокій діда Дуная. - А що, Октаве, з ним? Нещастя яке? - загомоніли люди (Стельмах, І, 1962, 436).
Вічний упокій - те саме, що Вічний спочинок (відпочинок) (див. вічний); Почати за здоров'я, а кінчити (звести) за упокій - почати що-небудь весело, добре і т. ін., а закінчити сумно, погано тощо (про розмову, спів і т.н Вічний упокій — те саме, що Вічний спочинок (відпочинок) (див. вічний); Почати за здоров'я, а кінчити (звести) за упокій — почати що-небудь весело, добре і т. ін., а закінчити сумно, погано тощо (про розмову, спів і т. ін.).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() МедіаДив. такожДжерела та літератураЗовнішні посилання |