Відмінності між версіями «Йорданський»
(→Ілюстрації) |
|||
(не показано 12 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
[[Категорія:Йо]] | [[Категорія:Йо]] | ||
− | |||
− | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width: | + | |style="width:10%; padding-top:1em;"| [[Зображення:1421643952-241026777.jpg|x140px]] |
− | |style="width: | + | |style="width:10%; padding-top:1em;"| [[Зображення:IMG 8084-870x455.jpg|x140px]] |
− | + | ||
− | + | ||
|} | |} | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | |||
+ | |||
+ | Той, що стосується ріки Йордан. | ||
+ | |||
+ | |||
+ | |||
+ | Йордан (заст. Йорда́нь, Орда́нь;[1][2] івр. נהר הירדן, Нагар га-Йарден; араб. نهر الأردن, nahr al-urdun) — річка в Західній Азії, якою проходить кордон між Ізраїлем з одного боку і Йорданією з іншого. Бере початок на Голанських висотах. Тече тектонічною западиною Гхор, через озера Хула і Тиверіадське (Кинерет). Впадає в Мертве море. Довжина річки — 252 км. Площа басейну 18 тис. км². Притоки: Харод, Баніас. | ||
+ | |||
+ | Словник української мови | ||
+ | Академічний тлумачний словник (1970—1980) | ||
+ | |||
+ | ЙОРДА́НСЬКИЙ, а, е. Прикм. до йорданці і Йорданія. | ||
+ | |||
+ | ==Віфавара== | ||
+ | Віфавара (Каср Аль-Ягуд або Ваді-Харар) - місце на річці Йордан на кордоні Палестинської Автономії та Йорданії, де згідно з християнським переказом Ісус Христос прийняв Хрещення від Івана Хрестителя. Ця подія до нині святкується християнами як Хрещення Господнє. Віфавара (Каср Аль-Ягуд або Ваді-Харар) - місце на річці Йордан на кордоні Палестинської Автономії та Йорданії, де згідно з християнським переказом Ісус Христос прийняв Хрещення від Івана Хрестителя. Ця подія до нині святкується християнами як Хрещення Господнє. | ||
+ | ==Перехід Йордану== | ||
+ | За три дні до призначеного часу переходу Йордану юрби Ізраїлю вирушили під Божественним керівництвом із високих схилів Надйордання в напрямку ріки. Йордан, як звичайно в цю пору, був повний до берегів. Маючи зазвичай приблизно дев’яносто футів завширшки, ріка тепер розлилася на всі п’ятсот футів. | ||
+ | Ханаанеяни в цілому і мешканці Єрихону зокрема, хоча сподівалися нападу, не чекали його тоді, коли ріку неможливо було перейти, а береги ледь виднілися. Також ізраїльтяни мали можливості проявити віру або сумнів щодо того, коли їм входити в Ханаан. Факт, що нічого не згадується про сумніви, побоювання або нарікання, дає зрозуміти, що труднощі в пустелі навчили їх цінних лекцій віри в Бога і довіри до Божественних розпоряджень. | ||
+ | Настав день переходу. Ісус Навин, дотримуючись Божественної вказівки, наказав священикам нести ковчег і йти перед народом до краю ріки, доки їхні ноги не опиняться у воді. Як тільки ноги торкнулися води, вона почала спадати. Вирушивши вперед, вони зупинилися аж посередині кам’янистого русла Йордану, продовжуючи нести Ковчег Завіту, що представляв Божественну обітницю, яка дозволила їм вийти з Єгипту і сподіватися величних наслідків. | ||
+ | Юрби Ізраїлю, розтягнувшись вздовж берега Йордану на кілька миль, вирушили з Моаву до Ханаану. Так відбувся перехід. Дванадцять великих каменів, які представляли дванадцять поколінь, були взяті з русла Йордану і складені на березі як монумент, як пам’ятний знак про Божу допомогу, тоді як дванадцять каменів із берега були перенесені до русла ріки як схожий пам’ятний знак. Під кінець священики вирушили за народом до берега Ханаану, після чого води невдовзі почали повертатися до русла, як і попередньо. | ||
+ | ==Значення Йордану для християн== | ||
+ | За три дні до призначеного часу переходу Йордану юрби Ізраїлю вирушили під Божественним керівництвом із високих схилів Надйордання в напрямку ріки. Йордан, як звичайно в цю пору, був повний до берегів. Маючи зазвичай приблизно дев’яносто футів завширшки, ріка тепер розлилася на всі п’ятсот футів. | ||
+ | Ханаанеяни в цілому і мешканці Єрихону зокрема, хоча сподівалися нападу, не чекали його тоді, коли ріку неможливо було перейти, а береги ледь виднілися. Також ізраїльтяни мали можливості проявити віру або сумнів щодо того, коли їм входити в Ханаан. Факт, що нічого не згадується про сумніви, побоювання або нарікання, дає зрозуміти, що труднощі в пустелі навчили їх цінних лекцій віри в Бога і довіри до Божественних розпоряджень. | ||
+ | Настав день переходу. Ісус Навин, дотримуючись Божественної вказівки, наказав священикам нести ковчег і йти перед народом до краю ріки, доки їхні ноги не опиняться у воді. Як тільки ноги торкнулися води, вона почала спадати. Вирушивши вперед, вони зупинилися аж посередині кам’янистого русла Йордану, продовжуючи нести Ковчег Завіту, що представляв Божественну обітницю, яка дозволила їм вийти з Єгипту і сподіватися величних наслідків. | ||
+ | Юрби Ізраїлю, розтягнувшись вздовж берега Йордану на кілька миль, вирушили з Моаву до Ханаану. Так відбувся перехід. Дванадцять великих каменів, які представляли дванадцять поколінь, були взяті з русла Йордану і складені на березі як монумент, як пам’ятний знак про Божу допомогу, тоді як дванадцять каменів із берега були перенесені до русла ріки як схожий пам’ятний знак. Під кінець священики вирушили за народом до берега Ханаану, після чого води невдовзі почали повертатися до русла, як і попередньо. | ||
+ | Релігія ж вчить бачити в Йордані велич насамперед духовну. Для давніх євреїв перехід через Йордан став важливим рубежем – символом початку нового етапу історії, входження в Обіцяну Землю після єгипетського рабства та 40 років поневірянь пустелею. | ||
+ | |||
+ | У християнстві ж додалася складова очищення. Хрещенням від Іоана Хрестителя, що передує початку проповіді та активного служіння, Ісус змиває первородний гріх Адама. Тобто звільняє людство від давнього прокляття, аби потім відкрити перспективу вічного життя. | ||
+ | |||
+ | Духовне значення Йордану підкреслюється й досі. Ця річка не є промисловою. Вона вільна від дамб і риболовлі. Йордан не використовується для судноплавства. Тобто його призначення – не "матеріальне". А велич не вимірюється розмірами – шириною чи кількістю кубометрів води. | ||
+ | Релігія ж вчить бачити в Йордані велич насамперед духовну. Для давніх євреїв перехід через Йордан став важливим рубежем – символом початку нового етапу історії, входження в Обіцяну Землю після єгипетського рабства та 40 років поневірянь пустелею. | ||
+ | |||
+ | У християнстві ж додалася складова очищення. Хрещенням від Іоана Хрестителя, що передує початку проповіді та активного служіння, Ісус змиває первородний гріх Адама. Тобто звільняє людство від давнього прокляття, аби потім відкрити перспективу вічного життя. | ||
+ | |||
+ | Духовне значення Йордану підкреслюється й досі. Ця річка не є промисловою. Вона вільна від дамб і риболовлі. Йордан не використовується для судноплавства. Тобто його призначення – не "матеріальне". А велич не вимірюється розмірами – шириною чи кількістю кубометрів води. | ||
+ | Вода Йордану на перший погляд не справляє приємного враження. Вона видається брудною. Але зайти в неї – саме задоволення. У спекотному південному кліматі непоказна йорданська вода тішить своєю прохолодою. | ||
+ | |||
+ | За традицією, паломник має 7 разів зануритися, бо саме так заповів старозавітній пророк Єлисей командувачеві сирійського війська, котрий страждав на проказу. Коли хворий сповнив настанову пророка, то одужав – твердить Біблія. Тож і тепер люди шукають у повторенні цього ритуалу зцілення від власних недуг. | ||
+ | |||
+ | А на свято Богоявлення на берегах Йордану збираються натовпи місцевих християн. Православні архієреї здійснюють чин освячення води, а в небо традиційно випускають білих голубів – на згадку про євангельську оповідь, у котрій ідеться про сходження у вигляді голуба Святого Духа на Ісуса Христа. | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
Рядок 20: | Рядок 59: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | https://tsn.ua/tourism/yordan-velika-voda-malenkoyi-richechki-330371.html | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
[[Категорія:Слова 2019 року]] | [[Категорія:Слова 2019 року]] |
Поточна версія на 20:30, 16 листопада 2019
Йорданський, -а, -е. 1) Относящійся къ р. Іордану. 2) Относящійся къ освященію воды 6 января. Йорданська вода. Вода, освященная 6 янв. Достав йорданської води та й звелів Насті, щоб нею натирала Марусі бік, де болить. Кв. І. 94.
Зміст
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Сучасні словники
Той, що стосується ріки Йордан.
Йордан (заст. Йорда́нь, Орда́нь;[1][2] івр. נהר הירדן, Нагар га-Йарден; араб. نهر الأردن, nahr al-urdun) — річка в Західній Азії, якою проходить кордон між Ізраїлем з одного боку і Йорданією з іншого. Бере початок на Голанських висотах. Тече тектонічною западиною Гхор, через озера Хула і Тиверіадське (Кинерет). Впадає в Мертве море. Довжина річки — 252 км. Площа басейну 18 тис. км². Притоки: Харод, Баніас.
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЙОРДА́НСЬКИЙ, а, е. Прикм. до йорданці і Йорданія.
Віфавара
Віфавара (Каср Аль-Ягуд або Ваді-Харар) - місце на річці Йордан на кордоні Палестинської Автономії та Йорданії, де згідно з християнським переказом Ісус Христос прийняв Хрещення від Івана Хрестителя. Ця подія до нині святкується християнами як Хрещення Господнє. Віфавара (Каср Аль-Ягуд або Ваді-Харар) - місце на річці Йордан на кордоні Палестинської Автономії та Йорданії, де згідно з християнським переказом Ісус Христос прийняв Хрещення від Івана Хрестителя. Ця подія до нині святкується християнами як Хрещення Господнє.
Перехід Йордану
За три дні до призначеного часу переходу Йордану юрби Ізраїлю вирушили під Божественним керівництвом із високих схилів Надйордання в напрямку ріки. Йордан, як звичайно в цю пору, був повний до берегів. Маючи зазвичай приблизно дев’яносто футів завширшки, ріка тепер розлилася на всі п’ятсот футів. Ханаанеяни в цілому і мешканці Єрихону зокрема, хоча сподівалися нападу, не чекали його тоді, коли ріку неможливо було перейти, а береги ледь виднілися. Також ізраїльтяни мали можливості проявити віру або сумнів щодо того, коли їм входити в Ханаан. Факт, що нічого не згадується про сумніви, побоювання або нарікання, дає зрозуміти, що труднощі в пустелі навчили їх цінних лекцій віри в Бога і довіри до Божественних розпоряджень. Настав день переходу. Ісус Навин, дотримуючись Божественної вказівки, наказав священикам нести ковчег і йти перед народом до краю ріки, доки їхні ноги не опиняться у воді. Як тільки ноги торкнулися води, вона почала спадати. Вирушивши вперед, вони зупинилися аж посередині кам’янистого русла Йордану, продовжуючи нести Ковчег Завіту, що представляв Божественну обітницю, яка дозволила їм вийти з Єгипту і сподіватися величних наслідків. Юрби Ізраїлю, розтягнувшись вздовж берега Йордану на кілька миль, вирушили з Моаву до Ханаану. Так відбувся перехід. Дванадцять великих каменів, які представляли дванадцять поколінь, були взяті з русла Йордану і складені на березі як монумент, як пам’ятний знак про Божу допомогу, тоді як дванадцять каменів із берега були перенесені до русла ріки як схожий пам’ятний знак. Під кінець священики вирушили за народом до берега Ханаану, після чого води невдовзі почали повертатися до русла, як і попередньо.
Значення Йордану для християн
За три дні до призначеного часу переходу Йордану юрби Ізраїлю вирушили під Божественним керівництвом із високих схилів Надйордання в напрямку ріки. Йордан, як звичайно в цю пору, був повний до берегів. Маючи зазвичай приблизно дев’яносто футів завширшки, ріка тепер розлилася на всі п’ятсот футів. Ханаанеяни в цілому і мешканці Єрихону зокрема, хоча сподівалися нападу, не чекали його тоді, коли ріку неможливо було перейти, а береги ледь виднілися. Також ізраїльтяни мали можливості проявити віру або сумнів щодо того, коли їм входити в Ханаан. Факт, що нічого не згадується про сумніви, побоювання або нарікання, дає зрозуміти, що труднощі в пустелі навчили їх цінних лекцій віри в Бога і довіри до Божественних розпоряджень. Настав день переходу. Ісус Навин, дотримуючись Божественної вказівки, наказав священикам нести ковчег і йти перед народом до краю ріки, доки їхні ноги не опиняться у воді. Як тільки ноги торкнулися води, вона почала спадати. Вирушивши вперед, вони зупинилися аж посередині кам’янистого русла Йордану, продовжуючи нести Ковчег Завіту, що представляв Божественну обітницю, яка дозволила їм вийти з Єгипту і сподіватися величних наслідків. Юрби Ізраїлю, розтягнувшись вздовж берега Йордану на кілька миль, вирушили з Моаву до Ханаану. Так відбувся перехід. Дванадцять великих каменів, які представляли дванадцять поколінь, були взяті з русла Йордану і складені на березі як монумент, як пам’ятний знак про Божу допомогу, тоді як дванадцять каменів із берега були перенесені до русла ріки як схожий пам’ятний знак. Під кінець священики вирушили за народом до берега Ханаану, після чого води невдовзі почали повертатися до русла, як і попередньо. Релігія ж вчить бачити в Йордані велич насамперед духовну. Для давніх євреїв перехід через Йордан став важливим рубежем – символом початку нового етапу історії, входження в Обіцяну Землю після єгипетського рабства та 40 років поневірянь пустелею.
У християнстві ж додалася складова очищення. Хрещенням від Іоана Хрестителя, що передує початку проповіді та активного служіння, Ісус змиває первородний гріх Адама. Тобто звільняє людство від давнього прокляття, аби потім відкрити перспективу вічного життя.
Духовне значення Йордану підкреслюється й досі. Ця річка не є промисловою. Вона вільна від дамб і риболовлі. Йордан не використовується для судноплавства. Тобто його призначення – не "матеріальне". А велич не вимірюється розмірами – шириною чи кількістю кубометрів води. Релігія ж вчить бачити в Йордані велич насамперед духовну. Для давніх євреїв перехід через Йордан став важливим рубежем – символом початку нового етапу історії, входження в Обіцяну Землю після єгипетського рабства та 40 років поневірянь пустелею.
У християнстві ж додалася складова очищення. Хрещенням від Іоана Хрестителя, що передує початку проповіді та активного служіння, Ісус змиває первородний гріх Адама. Тобто звільняє людство від давнього прокляття, аби потім відкрити перспективу вічного життя.
Духовне значення Йордану підкреслюється й досі. Ця річка не є промисловою. Вона вільна від дамб і риболовлі. Йордан не використовується для судноплавства. Тобто його призначення – не "матеріальне". А велич не вимірюється розмірами – шириною чи кількістю кубометрів води. Вода Йордану на перший погляд не справляє приємного враження. Вона видається брудною. Але зайти в неї – саме задоволення. У спекотному південному кліматі непоказна йорданська вода тішить своєю прохолодою.
За традицією, паломник має 7 разів зануритися, бо саме так заповів старозавітній пророк Єлисей командувачеві сирійського війська, котрий страждав на проказу. Коли хворий сповнив настанову пророка, то одужав – твердить Біблія. Тож і тепер люди шукають у повторенні цього ритуалу зцілення від власних недуг.
А на свято Богоявлення на берегах Йордану збираються натовпи місцевих християн. Православні архієреї здійснюють чин освячення води, а в небо традиційно випускають білих голубів – на згадку про євангельську оповідь, у котрій ідеться про сходження у вигляді голуба Святого Духа на Ісуса Христа.
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
https://tsn.ua/tourism/yordan-velika-voda-malenkoyi-richechki-330371.html