Відмінності між версіями «Устромити»
(Створена сторінка: '''Устромити, -ся. '''См. '''Устромляти, -ся. ''' Категорія:Ус) |
(→Джерела та література) |
||
(не показано 9 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Устромити, -ся. '''См. '''Устромляти, -ся. ''' | '''Устромити, -ся. '''См. '''Устромляти, -ся. ''' | ||
[[Категорія:Ус]] | [[Категорія:Ус]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Словник української мови | ||
+ | Академічний тлумачний словник (1970—1980) | ||
+ | |||
+ | ВСТРОМЛЯТИ (УСТРОМЛЯТИ), яю, яєш і ВСТРОМЛЮВАТИ (УСТРОМЛЮВАТИ), юю, юєш, недок., ВСТРОМИТИ (УСТРОМИТИ), встромлю, встромиш; мн. встромлять; док., перех. Всаджувати, втикати гострий предмет у середину, в глиб чого-небудь. З сим словом меч свій устромляє В роззявлений Рутульця рот (Іван Котляревський, I, 1952, 295); Комар присів на лоб, щоб з усієї сили Свій гострий носик устромить (Леонід Глібов, Вибр., 1957, 193); Син у землю заступа встромив і йде до хати (Павло Тичина, I, 1957, 83); | ||
+ | // Занурювати щось у рідину або в що-небудь м'яке. Відьма встромила в кров пірце й заговорила (Марко Вовчок, I, 1955, 53); А Христя, як усі вийшли з кухні, підвелася, залізла на піл і, устромивши голову в подушку, неутішно плакала (Панас Мирний, III, 1954, 253); Закасала [рукав] аж до плечей і встромила у воду руку (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 302). | ||
+ | ♦ Встромляти (встромити) носа [не в своє діло] — втручатися не в свою справу. — Він скрізь теше встромляє носа не в своє діло, а найпаче у школі хотілось би йому заводити порядки (Степан Васильченко, IV, 1960, 23); [Степан:] Казав мені один приятель,.. що державі невигідно таким колгоспам давати машини. [Часник:] Правильно. Давно б пора. [Галушка:] От бачите, і вони [Часник] свого носа встромили. Ой же вредний! (Олександр Корнійчук, I, 1955, 319); Встромляти (встромлювати, встромити) очі куди — пильно вдивлятися, не зводити погляду з чогось. А сон налягає. Щоб одігнати його, Іван встромлює очі в живий вогонь (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 329); Устромила очі в землю і слова не промовить (Словник Грінченка); Ніде й голки встромити | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Vilkus-plug-it-in.jpg]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | http://sum.in.ua/s/vstromljaty | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2019 року]] |
Поточна версія на 18:53, 11 листопада 2019
Устромити, -ся. См. Устромляти, -ся.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ВСТРОМЛЯТИ (УСТРОМЛЯТИ), яю, яєш і ВСТРОМЛЮВАТИ (УСТРОМЛЮВАТИ), юю, юєш, недок., ВСТРОМИТИ (УСТРОМИТИ), встромлю, встромиш; мн. встромлять; док., перех. Всаджувати, втикати гострий предмет у середину, в глиб чого-небудь. З сим словом меч свій устромляє В роззявлений Рутульця рот (Іван Котляревський, I, 1952, 295); Комар присів на лоб, щоб з усієї сили Свій гострий носик устромить (Леонід Глібов, Вибр., 1957, 193); Син у землю заступа встромив і йде до хати (Павло Тичина, I, 1957, 83); // Занурювати щось у рідину або в що-небудь м'яке. Відьма встромила в кров пірце й заговорила (Марко Вовчок, I, 1955, 53); А Христя, як усі вийшли з кухні, підвелася, залізла на піл і, устромивши голову в подушку, неутішно плакала (Панас Мирний, III, 1954, 253); Закасала [рукав] аж до плечей і встромила у воду руку (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 302). ♦ Встромляти (встромити) носа [не в своє діло] — втручатися не в свою справу. — Він скрізь теше встромляє носа не в своє діло, а найпаче у школі хотілось би йому заводити порядки (Степан Васильченко, IV, 1960, 23); [Степан:] Казав мені один приятель,.. що державі невигідно таким колгоспам давати машини. [Часник:] Правильно. Давно б пора. [Галушка:] От бачите, і вони [Часник] свого носа встромили. Ой же вредний! (Олександр Корнійчук, I, 1955, 319); Встромляти (встромлювати, встромити) очі куди — пильно вдивлятися, не зводити погляду з чогось. А сон налягає. Щоб одігнати його, Іван встромлює очі в живий вогонь (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 329); Устромила очі в землю і слова не промовить (Словник Грінченка); Ніде й голки встромити
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
http://sum.in.ua/s/vstromljaty