Відмінності між версіями «Зімовик»
(→Сучасні словники) |
|||
(не показані 11 проміжних версій ще одного учасника) | |||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
− | |||
− | |||
− | 1. Те саме, що зимівни́к | + | '''Зімовни́к, -ка, м.''' |
+ | |||
+ | Зимнее жилице запорожца внѣ Сѣчи. Сидів він зімовником серед дикого степу на Низу. К. ЧР. 13. | ||
+ | |||
+ | '''ЗИМОВИ́К, а, ч., рідко.''' | ||
+ | |||
+ | 1. Те саме, що зимівни́к. Уже останні дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зимовик поставили (Барв., Опов.., 1902, 160). | ||
2. Те саме, що зимі́вник. Скінчивши своє діло, недовго він зоставався в коші, дуже вже старий був і, подякувавши за хліб-сіль, помандрував собі у степи, щоб де-небудь сісти зимовиком і завести пасіку, бо дуже кохався у бджолі (Стор., І, 1957, 202). | 2. Те саме, що зимі́вник. Скінчивши своє діло, недовго він зоставався в коші, дуже вже старий був і, подякувавши за хліб-сіль, помандрував собі у степи, щоб де-небудь сісти зимовиком і завести пасіку, бо дуже кохався у бджолі (Стор., І, 1957, 202). | ||
+ | |||
+ | '''ЗИМІ́ВНИК, а, чол.''' | ||
+ | |||
+ | Той, хто залишається зимувати де-небудь з певною метою. Ось він [криголам] усе ближче, і вже гримить з палуби салют на честь хоробрих зимівників... (Олесь Донченко, VI, 1957, 496). | ||
+ | |||
+ | '''ЗИМІВНИ́К, а, чол.''' | ||
+ | |||
+ | 1. Утеплене приміщення для зимування бджіл. З настанням холодів пасічник заносить зібрані на зимівлю бджолосім'ї в зимівник. Зимівник має бути сухий, тихий, здатний тримати сталу температуру та вологість повітря (Бджільництво, 1956, 62). | ||
+ | |||
+ | 2. іст. Зимове житло запорожця за межами Січі. З правіку селилися тут по зимівниках запорожці та лоцмани дніпровські, мужні й відважні люди (Олесь Гончар, Людина.., 1960, 57). | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Ded70e1e797e3450f9cae0fec4ea3e79.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:501.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Psmovnik-pchely-300x182.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Прр.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
− | + | {{#ev:youtube|kPUaGE3Mw0w}} | |
− | + | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | [http://sum.in.ua/s/zymovyk Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 567.] | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/s/zymivnyk Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.] | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/s/zymivnyk Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.] | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут журналістики]] |
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 03:13, 21 листопада 2018
Зімовик, -ка, м. 1) Погребъ, куда на зиму кладутъ ульи съ пчелами. Уже останнії дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зімовик поставили. Г. Барв. 160. 2) = Зімовник. Наш таки січовик Печина привіз його з якогось зімовика. Стор. II. 11.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Зімовни́к, -ка, м.
Зимнее жилице запорожца внѣ Сѣчи. Сидів він зімовником серед дикого степу на Низу. К. ЧР. 13.
ЗИМОВИ́К, а, ч., рідко.
1. Те саме, що зимівни́к. Уже останні дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зимовик поставили (Барв., Опов.., 1902, 160).
2. Те саме, що зимі́вник. Скінчивши своє діло, недовго він зоставався в коші, дуже вже старий був і, подякувавши за хліб-сіль, помандрував собі у степи, щоб де-небудь сісти зимовиком і завести пасіку, бо дуже кохався у бджолі (Стор., І, 1957, 202).
ЗИМІ́ВНИК, а, чол.
Той, хто залишається зимувати де-небудь з певною метою. Ось він [криголам] усе ближче, і вже гримить з палуби салют на честь хоробрих зимівників... (Олесь Донченко, VI, 1957, 496).
ЗИМІВНИ́К, а, чол.
1. Утеплене приміщення для зимування бджіл. З настанням холодів пасічник заносить зібрані на зимівлю бджолосім'ї в зимівник. Зимівник має бути сухий, тихий, здатний тримати сталу температуру та вологість повітря (Бджільництво, 1956, 62).
2. іст. Зимове житло запорожця за межами Січі. З правіку селилися тут по зимівниках запорожці та лоцмани дніпровські, мужні й відважні люди (Олесь Гончар, Людина.., 1960, 57).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 567.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.