Відмінності між версіями «Братка»
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 29: | Рядок 29: | ||
{{#ev:youtube|tjHQCv0ueTg}} | {{#ev:youtube|tjHQCv0ueTg}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | |||
*[https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A5%D0%B0%D0%B1%D0%B0%D1%80#%D0%94%D0%B8%D0%B2._%D1%82%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%B6 Хабар] | *[https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A5%D0%B0%D0%B1%D0%B0%D1%80#%D0%94%D0%B8%D0%B2._%D1%82%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%B6 Хабар] | ||
+ | ==Джерела та література== | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет здоров’я, фізичного виховання і спорту]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет здоров’я, фізичного виховання і спорту]] | ||
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 12:34, 24 жовтня 2018
Братка, -ки, ж. 1) Взятка (въ карточ. игрѣ). По віщо ти зняв? По туза. Ну, ото й гаразд: є вже братка. Лубен. у. 2) мн. Раст. Иванъ-да-Марья, Viola tricolor. Чуб. І. 82. Литин. у. Канев. у.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ХАБА́Р, а, чол. Гроші або речі, що даються службовій особі як підкуп, плата за які-небудь злочинні, незаконні дії в інтересах того, хто їх дає. Давидів кривдник напував сільських суддів горілкою, давав, де треба, хабарів, і тії судді скрутили всю справу (Борис Грінченко, II, 1963, 450); Не одного він спровадив під арешт тільки для того, щоб потім, домігшись звільнення, одержати від родичів величезний хабар у вигляді коштовних речей (Антон Хижняк, Тамара, 1959, 152); У натовпі панувало збудження.. Хтось закинув Безхатькові, що він, бувши старостою, брав хабарі (Леонід Юхвід, Оля, 1959, 300); // Побори, що їх збирали з підлеглих або залежних людей представники влади. Їздив [Юруш] на дорогих баских конях та брав хабарі з усіх двірських (Нечуй-Левицький, III, 1956, 299); Дяки.. були люди незнатного походження, які жили на царському утриманні та з хабарів (Історія СРСР, I, 1956, 177).
Цікаві факти
Цікаві факти
Різні країни по різному підходять до визначення поняття хабар.
В Україні, хаба́р — гроші або інші матеріально цінні речі, котрі даруються посадовій особі для її стимулювання діяти в інтересах особи, що передає його. Іноді хабарем може стати якась незначна послуга чи допомога у вирішенні якогось потрібного питання, а високий рівень використання хабарів у суспільстві називається корупцією. За Кримінальним кодексом РФ хабар — прийняті посадовою особою матеріальні цінності (предмети або гроші), або будь-яка майнова вигода чи послуги за дію (або навпаки бездіяльність), в інтересах хабародавця, яке ця особа могла або повинна була здійснити в силу свого службового становища. В Азії, наприклад, якщо це не готівка, то це не вважається хабарем. У Японії, з урахування багатовічних традицій, не прийнято відмовлятися від подарунків, тому що це буде принижувати дарувальника. У таких країнах, як Філіппіни, Індія і більшість латиноамериканських країн, існують жорсткі соціальні ієрархії і є велика різниця в економічному, і що більш важливо, соціальному статусі між групами людей. У таких умовах, ці елітні класи людей звільняються від правил, стандартів, яким повинні слідувати інші, що дозволяє їм включати в себе і активну хабарницьку діяльність зокрема. У слаборозвинених країнах, як правило, спостерігається тенденція отримання так званих «чайових», що значно підвищує продуктивність діяльності низькооплачуваних чиновників, що уже сприймається як належне, і часто є необхідним для підтримки їхнього життєвого рівня.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |