Відмінності між версіями «Завішувати»
(→Зовнішні посилання) |
(→Сучасні словники) |
||
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | 1)ЗАВІШУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАВІСИТИ, ішу, ісиш, док., перех. | |
+ | |||
+ | 1. Закривати що-небудь, повісивши полотнище, шматок тканини, паперу і т. ін. Як тільки насувалась ніч — село пірнало в темряву і тишу. Люди завішували ряднами вікна і наспіх вечеряли (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 299); Ізнов «Тадеуша» я розгорнув, Розклав папір, вікно завісив сине (Максим Рильський, I, 1956, 86). | ||
+ | |||
+ | 2. розм. Підвішувати, вішати що-небудь, прикріпляючи до чогось, зачеплюючи за щось. Асуар глянув крізь заґратовані двері на вартового, що завішував на стіні лампу (Мирослав Ірчан, II, 1958, 93); Тепер став [Тапасій] виливати молоко із дерев'яної посудини у великий мідний котел та завісив його над ватрою (Антін Крушельницький, Буденний хліб.., 1960, 266) | ||
+ | |||
+ | 2)ЗАВІШУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАВІШАТИ, аю, аєш, док., перех. Заповнювати що-небудь великою кількістю почеплених, навішаних предметів. Старі панни закидали небожів кабінет валізами та скриньками, завішали усякими сукнями та капелюшами (Нечуй-Левицький, II, 1956, 72); — Я нагадаю вам, що пріч тих ганчірок, якими ви завішали усі стіни, маєте чоловіка, дочку (Любов Яновська, I, 1959, 373); Дівчата її [їдальню] так приберуть. Рушниками завішають, портретами, вінками заквітчають... (Андрій Головко, I, 1957, 255). | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 21:25, 23 жовтня 2018
Завішувати, -шую, -єш,
Сучасні словники
1)ЗАВІШУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАВІСИТИ, ішу, ісиш, док., перех.
1. Закривати що-небудь, повісивши полотнище, шматок тканини, паперу і т. ін. Як тільки насувалась ніч — село пірнало в темряву і тишу. Люди завішували ряднами вікна і наспіх вечеряли (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 299); Ізнов «Тадеуша» я розгорнув, Розклав папір, вікно завісив сине (Максим Рильський, I, 1956, 86).
2. розм. Підвішувати, вішати що-небудь, прикріпляючи до чогось, зачеплюючи за щось. Асуар глянув крізь заґратовані двері на вартового, що завішував на стіні лампу (Мирослав Ірчан, II, 1958, 93); Тепер став [Тапасій] виливати молоко із дерев'яної посудини у великий мідний котел та завісив його над ватрою (Антін Крушельницький, Буденний хліб.., 1960, 266)
2)ЗАВІШУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАВІШАТИ, аю, аєш, док., перех. Заповнювати що-небудь великою кількістю почеплених, навішаних предметів. Старі панни закидали небожів кабінет валізами та скриньками, завішали усякими сукнями та капелюшами (Нечуй-Левицький, II, 1956, 72); — Я нагадаю вам, що пріч тих ганчірок, якими ви завішали усі стіни, маєте чоловіка, дочку (Любов Яновська, I, 1959, 373); Дівчата її [їдальню] так приберуть. Рушниками завішають, портретами, вінками заквітчають... (Андрій Головко, I, 1957, 255).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Академічний тлумачний словник