Відмінності між версіями «Бля»
(→Ілюстрації) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 25: | Рядок 25: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:4fc7e1c160.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:4fc7e1c160.jpg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Opposite-words-for-near-and-distant-vector-15733680.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Opposite-words-for-near-and-distant-vector-15733680.jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Near-and-far-1.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
Версія за 18:22, 23 жовтня 2018
Бля, пред. 1) = Для. 2) = Біля. Світилка.... стоїть бля порога. Грин. III. 544.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Бля пред. 1) = для. 2) = біля. Світилка.... стоїть бля порога. Грин. III. 544.
БІЛЯ, прийм. з род. в.
1. Уживається на позначення місця; коло, близько, недалеко. Ти знаєш.., Чого Еней приплив к Латину І біля моря поселивсь (Іван Котляревський, I, 1952, 244); Під горою, Біля того гаю, Що чорніє над водою, Щось біле блукає (Тарас Шевченко, I, 1951, 3); Герман опинився недалеко вівчарської колиби, що стояла.. біля обгородженої овечої кошари (Іван Франко, VIII, 1952, 371); За садком, біля дороги, лежало глинище (Петро Панч, Іду, 1946, 79); // Уживається як рівнозначне прийм. на, при. Біля боку в Богуна висіла стара батьківська шабля (Іван Ле, Україна, 1940, 277); // Уживається у знач. прийм. над, коло при дієсловах працювати, клопотати і т. ін. та відповідних віддієслівних іменниках. — Я не обіцяю вистачити другу частину [рукопису].., біля неї чимало треба попрацювати (Панас Мирний, V, 1955, 360); Соромно мені, що досі не зібрався.. подякувати за клопоти біля видання книжечок моїх (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 126); // із сл. ходити. Уживається у знач. прийм. коло, за. Хата хоч старенька, та чепурна, біла — видно, біля неї ходили хазяйські руки (Панас Мирний, II, 1954, 35); Йому навіть жаль стало тих апаратів, він так довго ходив коло них, наче нянька біля дитини (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 94).
2. Уживається у знач. прийм. близько, коло при числівниках на позначення приблизної кількості. Біля сотні озброєних мисливців-старовірів товпиться коло тайгової дзвіниці (Олександр Довженко, I, 1958, 118).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 1, 1970. — Стор. 185.
Словарь української мови / Упор. з дод. влас. матеріалу Б. Грінченко : в 4-х т. — К. : Вид-во Академії наук Української РСР, 1958.
Том 1, ст. 76.