Відмінності між версіями «Свавільний»
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 30: | Рядок 30: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Свавільний 1.JPG]] |
|} | |} | ||
Поточна версія на 21:14, 20 жовтня 2018
Свавільний, -а, -е. Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. Нп.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
. СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна... свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Ольга Кобилянська, II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Іван Франко, IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відав, куди нас кинуть свавільні хвилі (Леся Українка, I, 1951, 312); Навколо гуло гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Оксана Іваненко, Великі очі, 1956, 67); // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Костянтин Гордієнко, Чужу ниву.., 1947, 42); Образи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 21); // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Василь Симоненко, Земне тяжіння, 1964, 90); // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз'яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не мав на меті зневаги поета? (Леся Українка, IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Максим Рильський, IX, 1962, 231); // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Семен Журахович, Звич. турботи, 1960, 106).
2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Історія української літератури, I, 1954, 603).
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Свавільний, -а, -е. Своевольный, самовольный. Лебед. у. Чуб. I. 164. Чи я ж тобі не казала, не бери ж ти мене, бо я роду свавільного, не навчиш ти мене. Н. п.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
СВАВІ́ЛЬНИЙ, а, е. 1. Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. Вона безжурна… свавільна, тут і там на відвідинах забавляється (Коб., II, 1956, 294); О. Телесницький.. раз у раз жалувався на нас, що ми ліниві, ..свавільні і що без бійки не можна собі з нами дати ради (Фр., IV, 1950, 232); Характером своїм свавільна Орина немало попсувала крові батькам (Стельмах, Хліб.., 1959, 136); * Образно. Ніхто не відає, куди нас кинуть свавільні хвилі (Л. Укр., І, 1951, 312); Навколо гуло, гуркотіло, гриміло, ніби сварилися між собою хмари, гори і свавільні вітри (Ів., Вел. очі, 1956, 67); // Власт. такій людині. Безкарна, свавільна поведінка пана, хазяїна над безправним сільським людом, давно тривожила серце юнакові (Горд., Чужу ниву.., 1947, 42); Обра́зи не пробачать [Гамалії], з двох слів у бійку лізуть, є щось дике і свавільне у їх характері, тигряча кров тече по їхніх жилах (Тют., Вир, 1964, 21); // Який виражає свавілля. Чорні від страждання мої ночі, Білі від скорботи мої дні Впали у твої свавільні очі, Жадібні, глибокі і чудні (Сим., Земне тяжіння, 1964, 90); // Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. Чи потребує ж особливого роз’яснення, що свавільна і жартівлива пародія одного Фрейлігратового вірша.. зовсім не має на меті зневаги поета? (Л. Укр., IV, 1954, 134); Перечитайте думу пізнішого часу, скажімо, про Хмельницького і Барабаша або про смерть Хмельницького, і ви, якщо не звертати уваги на історичні неточності, на свавільні зближення далеких по часу подій і т. ін., здивовані будете тверезо-реалістичним тоном розповіді (Рильський, IX, 1962, 231); // Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. Нелегко було спрямовувати свавільну течію зборів (Жур., Звич. турботи, 1960, 106).
2. Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний. Коцюбинський допомагає революційним гурткам, організовує страйк службовців проти свавільних дій царської поліції (Іст. укр. літ., І, 1954, 603).
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
свавільний -а, -е. 1) Який діє на власний розсуд, не зважаючи на волю й думку інших; самовільний. || Власт. такій людині. || Який виражає свавілля. || Здійснюваний без дозволу, на власний розсуд, без достатніх підстав. || Який розвивається, відбувається безконтрольно, стихійно. 2) Який суперечить установленим законам, позбавлений справедливості; беззаконний.
Ілюстрації
|
Медіа
Цікаві факти
Матеріал з Вікіпедії
СВАВІ́ЛЬНИЙ (який проявляє чи в якому проявляється свавілля), РОЗГНУ́ЗДАНИЙ, ДЕСПОТИ́ЧНИЙ, ТИРАНІ́ЧНИЙ. Чоловіки, вийшовши з діброви, ..дивились на той дурницький бенкет свавільної гулячої шляхти (І. Нечуй-Левицький); Ми знаємо приклади загибелі стародавніх деспотичних культур (В. Еллан); Тиранічне правління колонізаторів.