Відмінності між версіями «Ремствувати»
(→Сучасні словники) |
(→Сучасні словники) |
||
Рядок 8: | Рядок 8: | ||
<br /> | <br /> | ||
[http://sum.in.ua/s/remstvuvannja РЕМСТВУВАННЯ],я, сер. Дія за значенням ремствувати. Христя, як муха, літала, радніша усюди поспіти, усе зробити, щоб не було задержки, не було ремствування на Мар'ю (Панас Мирний, III, 1954, 174); Люди низько кланялися й цілували Ядзю в руку, але в натовпі було чутно приглушене ремствування (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 145). | [http://sum.in.ua/s/remstvuvannja РЕМСТВУВАННЯ],я, сер. Дія за значенням ремствувати. Христя, як муха, літала, радніша усюди поспіти, усе зробити, щоб не було задержки, не було ремствування на Мар'ю (Панас Мирний, III, 1954, 174); Люди низько кланялися й цілували Ядзю в руку, але в натовпі було чутно приглушене ремствування (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 145). | ||
+ | <br /> | ||
+ | ремствувати — ую, уєш, недок. Виявляти невдоволення ким , чим небудь, нарікати на когось, щось … Український тлумачний словник | ||
+ | ремствувати — дієслово недоконаного виду … Орфографічний словник української мови | ||
+ | поремствувати — ую, уєш, док. 1) Док. до ремствувати. 2) Ремствувати якийсь час … Український тлумачний словник | ||
+ | заремствувати — ую, уєш, док. Почати ремствувати … Український тлумачний словник | ||
+ | нарікати — а/ю, а/єш, недок., наректи/, ечу/, ече/ш, док. 1) тільки недок., неперех., на кого – що, без додатка, із спол. сл. Висловлювати невдоволення ким , чим небудь, прикрість із приводу чогось; ремствувати, скаржитися. 2) тільки недок., неперех., рідко … Український тлумачний словник | ||
+ | порікувати — ую, уєш, недок., заст., розм. Нарікати, ремствувати … Український тлумачний словник | ||
+ | постогнати — стогну/, сто/гнеш, док. 1) Стогнати якийсь час. || перен., розм. Нарікати на щось, ремствувати якийсь час. 2) Застогнати … Український тлумачний словник | ||
+ | ремствування — я, с. Дія за знач. ремствувати … Український тлумачний словник | ||
+ | ремстити — ре/мщу, ре/мстиш, недок., діал. Ремствувати … Український тлумачний словник | ||
+ | роптати — ропчу/, ро/пчеш, недок., розм., рідко. 1) Те саме, що ремствувати. 2) Те саме, що дзюрчати 1) … Український тлумачний словник | ||
<br /> | <br /> | ||
[https://uk.worldwidedictionary.org/%D1%80%D0%B5%D0%BC%D1%81%D1%82%D0%B2%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8 Словник синонімів] | [https://uk.worldwidedictionary.org/%D1%80%D0%B5%D0%BC%D1%81%D1%82%D0%B2%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B8 Словник синонімів] |
Версія за 22:52, 17 жовтня 2018
Ремствувати, -вую, -єш, гл. Роптать, быть недовольнымъ, претендовать. Уся громада стала на його ремствувати. Тяжко і скрутно їм жилось, але ніколи на се не ремствували. Грин. II. 152.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник
РЕ́МСТВУВАТИ – виявляти невдоволення ким-, чим-небудь, нарікати на когось, щось.Змучені спрагою дівчата все частіше ремствували на свого ватажка (Олесь Гончар, Таврія, 1952, 32); Нелегко було розчісувати й заплітати таку косу, доводилося раніше вставати, йдучи на роботу, але дівчина ніколи не ремствувала на те (Вадим Собко, Біле полум'я, 1952, 61); Жильці ремствували, колективно й поодинці писали скарги до газети, в область (Семен Журахович, Опов., 1956, 149); — Що ж, Петру, я не наполягаю, щоб ти відмовився од своїх намірів. Ішов ти далеко, мріяв про це, настроївся... Щоб потім на мене не ремствував, мовляв послухав, а тепер жалкую... (Михайло Чабанівський, Балканська весна, 1960, 60);
РЕМСТВУВАННЯ,я, сер. Дія за значенням ремствувати. Христя, як муха, літала, радніша усюди поспіти, усе зробити, щоб не було задержки, не було ремствування на Мар'ю (Панас Мирний, III, 1954, 174); Люди низько кланялися й цілували Ядзю в руку, але в натовпі було чутно приглушене ремствування (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 145).
ремствувати — ую, уєш, недок. Виявляти невдоволення ким , чим небудь, нарікати на когось, щось … Український тлумачний словник
ремствувати — дієслово недоконаного виду … Орфографічний словник української мови
поремствувати — ую, уєш, док. 1) Док. до ремствувати. 2) Ремствувати якийсь час … Український тлумачний словник
заремствувати — ую, уєш, док. Почати ремствувати … Український тлумачний словник
нарікати — а/ю, а/єш, недок., наректи/, ечу/, ече/ш, док. 1) тільки недок., неперех., на кого – що, без додатка, із спол. сл. Висловлювати невдоволення ким , чим небудь, прикрість із приводу чогось; ремствувати, скаржитися. 2) тільки недок., неперех., рідко … Український тлумачний словник
порікувати — ую, уєш, недок., заст., розм. Нарікати, ремствувати … Український тлумачний словник
постогнати — стогну/, сто/гнеш, док. 1) Стогнати якийсь час. || перен., розм. Нарікати на щось, ремствувати якийсь час. 2) Застогнати … Український тлумачний словник
ремствування — я, с. Дія за знач. ремствувати … Український тлумачний словник
ремстити — ре/мщу, ре/мстиш, недок., діал. Ремствувати … Український тлумачний словник
роптати — ропчу/, ро/пчеш, недок., розм., рідко. 1) Те саме, що ремствувати. 2) Те саме, що дзюрчати 1) … Український тлумачний словник
Словник синонімів
СКА́РЖИТИСЯ (висловлювати невдоволення з приводу неприємностей, болю, горя, чиєїсь поведінки і т. ін.), НАРІКА́ТИ, РЕ́МСТВУВАТИ, ЖАЛІ́ТИСЯ, БІ́ДКАТИСЯ, ПЛА́КАТИпідсил., СТОГНА́ТИпідсил., ПЛА́КАТИСЯпідсил. розм., СКИ́ГЛИТИрозм.,СКІ́МЛИТИрозм., НУ́ДИТИрозм., НИ́ТИрозм. (набридливо скаржитися); КВО́ЛИТИСЯрозм., КОРО́ДИ́ТИСЯрозм., ЖА́ЛУВАТИСЯрозм., ЖАЛКУВА́ТИСЯдіал., ПРИСКА́РЖУВАТИрозм. заст., МАРИКУВА́ТИдіал., ПАДКУВА́ТИдіал., ПА́ДЬКАТИдіал., ПА́ДЬКАТИСЯдіал. (скаржитися на біль, утому). - Док.: поска́ржитися, наска́ржитися, поре́мствувати, пожалі́тися, нажалі́тися, зажалі́тися, пожа́луватися, приска́ржити. Люди звикли скаржитися на труднощі тих часів, у які їм випало жити (П. Загребельний); Люди почали вже нарікати на голову, що він розганяє вечорниці (І. Нечуй-Левицький); Не ремствувала [Оксана] й на Олексія, дарма що відцурався від неї, що покинув самотню (Л. Яновська); Наталя жалілася йому, що вся челядь її не любить, зовуть приблудою (С. Васильченко); - Ну, і згляньтеся, людонькове, скільки ті шельми наробили мені шкоди! - бідкався господар (І. Франко); [Килина:] Я розбудила матір і почала з нею сваритись, плакалась на неї, нарікала (М. Коцюбинський); Таке обличчя помучене та посмучене, дарма що вона не прискаржує нічого й сама з ними разом всміхається (Марко Вовчок); Опісля ніхто не чув, щоби за поділ вітцівщини марикували [брати] один на одного (І. Франко); [Рипнюк:] Догану записали... І вам догану... [Курінний:] Не скигли. Ще не з такого становища виходили (М. Зарудний); Вже навіть говорити було ні про що - подій не було, а скімлити про одне й те ж - про голод та кару Божу - не вистачало сили й бажання (Ю. Збанацький); - А випито скільки? А поїдено.. А воно ж, мабуть, і ревізія буде! - нудив комірник (Остап Вишня); Плакала ти плакала, нила, сумувала (Я. Щоголів); - Ох, як я наморилася, - кволилася Пріська (Панас Мирний).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Власне, нема чого ремствувати й сердитися на колишніх товаришів та друзів, вони просто залякані. Слободою он не перестають ширитися різні поголоски, страшні й лиховісні: паламаришин семінарист, мовляв, проти бога й царя, душогуб, стріляв у якогось губернатора, але не вцілив, з глузду зсунувся.Микола Сиротюк "Забіліли сніги"
Іноземні словники
1.Ремствувати - to complain; to murmur, to grumble (at, about).
Українсько-англійський словник
2.Ремствувати -ропта́ть; се́товать; (укорять) пеня́ть; возмущаться.
Українсько-російський словник
3.Ремствувати - ჩივილი.
Українсько-грузинський словник
4.Ремствувати - бедаваць,наракаць.
Українсько-білоруський словник