Відмінності між версіями «Опона»
(→Сучасні словники) |
|||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | 1. Те саме, що завіса1 1. * У порівняннях. Нуда застелювала все перед її очима сірою, непринадною опоною (Іван Франко, V, 1951, 280). | ||
+ | |||
+ | 2. Повстяне покривало для захисту коней та ін. свійських тварин від холоду: попона. Розкинувшись на землі, поклавши під голови сідла, а під себе опони, лежала, спочивала дружина князя (Семен Скляренко, Святослав, 1959, 499). | ||
+ | |||
+ | 3. заст. Покривало, ковдра. Панни заслонили опонами та килимами піч (Нечуй-Левицький, I, 1950, 145); * Образно. От він, степ — хвилясте сизе коло, А над ним опона голуба (Іван Вирган, В розповні літа, 1959, 159); * У порівняннях. О хмари, в днях осені, хмари тяжкі, ви низом ліниво, без сил повзете.., ви тінь, мов опону, на світ кладете (Уляна Кравченко, Вибр., 1958, 221). | ||
+ | |||
+ | 4. Сукняна тканина, яку в давнину виробляли ремісники. У XIII ст. виникає ремісниче виробництво сукняної тканини — «опони» (Нариси стародавньої історії УРСР, 1957, 429). | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 722. | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 22:31, 17 жовтня 2018
Опо́на, -ни, ж. Пологъ, занавѣсь. Панни заслонили опонами та килимами піч. Левиц. І. 188.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках 1. Те саме, що завіса1 1. * У порівняннях. Нуда застелювала все перед її очима сірою, непринадною опоною (Іван Франко, V, 1951, 280).
2. Повстяне покривало для захисту коней та ін. свійських тварин від холоду: попона. Розкинувшись на землі, поклавши під голови сідла, а під себе опони, лежала, спочивала дружина князя (Семен Скляренко, Святослав, 1959, 499).
3. заст. Покривало, ковдра. Панни заслонили опонами та килимами піч (Нечуй-Левицький, I, 1950, 145); * Образно. От він, степ — хвилясте сизе коло, А над ним опона голуба (Іван Вирган, В розповні літа, 1959, 159); * У порівняннях. О хмари, в днях осені, хмари тяжкі, ви низом ліниво, без сил повзете.., ви тінь, мов опону, на світ кладете (Уляна Кравченко, Вибр., 1958, 221).
4. Сукняна тканина, яку в давнину виробляли ремісники. У XIII ст. виникає ремісниче виробництво сукняної тканини — «опони» (Нариси стародавньої історії УРСР, 1957, 429).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 722.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |