Відмінності між версіями «Овеча»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(→Словник відмін) |
(→Медіа) |
||
Рядок 23: | Рядок 23: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | https://www.youtube.com/watch?v=Dnzaj0ZmQyI | ||
==Див. також== | ==Див. також== |
Версія за 20:14, 10 жовтня 2018
Овеча, -чати, с. Ягненокъ; овечка. Бере (вовк) чи овеча, чи порося. О. 1861. VIII. 96. Пара воликів єсть і овечат трохи. Рудч. Ск. І. 207.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ОВЕЧА́, а́ти, с. Пестл. до вівця́. Вона вирвала бадилину нехворощі і гнала додому худесенькі овечата (Н.-Лев., III, 1956, 329); — Прийдеться, мабуть, — гадає Марта, — й овечата продати під осінь, а ціна ж тепер на скотину — не годуй краще… (Кос., Новели, 1962, 64); * У порівн. Переполохані панянки тулились по кутках, як овечата розігнаної вовком отари (Стор., І, 1957, 375).
Орфографічний словник української мови. 2005
овеча́ іменник середнього роду, істота
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
https://www.youtube.com/watch?v=Dnzaj0ZmQyI