Відмінності між версіями «Нівечити»
(Створена сторінка: '''Нівечити, -чу, -чиш, '''''гл. ''1) Портить, уничтожать, обращать въ ничто, разорять. ''Свою одеж...) |
|||
(не показані 2 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
+ | ==Словарь української мови Бориса Грінченка== | ||
'''Нівечити, -чу, -чиш, '''''гл. ''1) Портить, уничтожать, обращать въ ничто, разорять. ''Свою одежину нехтує, скот нівечить. ''Ном. № 10779. 2) Мучить, издѣваться, жестоко обращаться. ''Дитино моя, чого ж твій тато мене нівечить? ''Г. Барв. 109. ''Робили глузи їм досадні, гірш нівечили, як циган. ''Котл. Ен. V. 32. | '''Нівечити, -чу, -чиш, '''''гл. ''1) Портить, уничтожать, обращать въ ничто, разорять. ''Свою одежину нехтує, скот нівечить. ''Ном. № 10779. 2) Мучить, издѣваться, жестоко обращаться. ''Дитино моя, чого ж твій тато мене нівечить? ''Г. Барв. 109. ''Робили глузи їм досадні, гірш нівечили, як циган. ''Котл. Ен. V. 32. | ||
[[Категорія:Ні]] | [[Категорія:Ні]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===Академічний тлумачний словник=== | ||
+ | #Псувати, руйнувати, знищувати що-небудь. Степан заскрипів зубами. — Ну, щастя, — каже, — її. Так давайте ж, хлопці, хоч слід по собі зоставимо. І давай ходити по кімнатах та бити, нівечити, що під руку попадало (Гнат Хоткевич, I, 1966, 70). Вряди-годи по верхів'ях дубів пролітав вітер, листя журно шелестіло, ніби там угорі ішла тиха змова проти людей, що нівечили пилками та сокирами тіла могутніх дерев (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 243) | ||
+ | #Катувати, мучити кого-небудь, знущатися, глумитися з кого-небудь, жорстоко й грубо поводитися з кимось. [Бичок:] І голодом її [жінку] морив, і в льох запирав, і посеред зими у ополонці купав, і бив, і нівечив!.. Таки призвів її до того, що втекла! (Марко Кропивницький, I, 1958, 488); Починає розказувати [пан], який Гнат злочинець, як він довго намірявсь забити Олександру, як він бив її, нівечив, мов звір лютував над бідною офірою... (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 76). | ||
+ | #Негативно впливаючи, порушувати нормальний хід, розвиток чого-небудь. Він терпеливо працював; вертів бур і бив балдою, бив до нестями, ніби своїми ударами хотів вгамувати біль і протаранити скелю, що закривала світ і нівечила йому життя (Гордій Коцюба, Перед грозою, 1958, 91). | ||
+ | #Спотворюючи, перекручуючи, подавати що-небудь у неправильній формі. Силкуючись удавати з себе пана, він без жалю нівечив і українську, і російську мову, нехтуючи першу і не знаючи другої (Борис Грінченко, I, 1963, 244). | ||
+ | ===Синонімічний словник української мови=== | ||
+ | '''НІВЕЧИТИ''' | ||
+ | <br>(що) псувати, руйнувати, нищити; (кого) катувати, мучити, знущатися з; (життя) ламати, (мову) калічити, потворити, перекручувати; док. | ||
+ | ===Орфографічний словник української мови=== | ||
+ | '''Нівечити''' - дієслово, недоконаний вид, II дієвідміна | ||
+ | <br> | ||
+ | <br>'''Теперішній час''' | ||
+ | <br>1 особа нівечу нівечимо | ||
+ | <br>2 особа нівечиш нівечите | ||
+ | <br>3 особа нівечить нівечать | ||
+ | <br>'''Майбутній час''' | ||
+ | <br>1 особа нівечитиму нівечитимемо | ||
+ | <br>2 особа нівечитимеш нівечитимете | ||
+ | <br>3 особа нівечитиме нівечитимуть | ||
+ | <br>'''Минулий час''' | ||
+ | <br>Чоловічий рід нівечив нівечили | ||
+ | <br>Жіночий рід нівечила | ||
+ | <br>Середній рід нівечило | ||
+ | <br>'''Наказовий спосіб''' | ||
+ | <br>1 особа нівечмо | ||
+ | <br>2 особа нівеч нівечте | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Breaking-brick-wall-hand-17156672.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Котрвать1.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | Академічний тлумачний словник | ||
+ | <br>Синонімічний словник української мови | ||
+ | <br>Орфографічний словник української мови | ||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Історико-філософський факультет]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2017 року]] |
Поточна версія на 21:08, 26 листопада 2017
Зміст
Словарь української мови Бориса Грінченка
Нівечити, -чу, -чиш, гл. 1) Портить, уничтожать, обращать въ ничто, разорять. Свою одежину нехтує, скот нівечить. Ном. № 10779. 2) Мучить, издѣваться, жестоко обращаться. Дитино моя, чого ж твій тато мене нівечить? Г. Барв. 109. Робили глузи їм досадні, гірш нівечили, як циган. Котл. Ен. V. 32.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник
- Псувати, руйнувати, знищувати що-небудь. Степан заскрипів зубами. — Ну, щастя, — каже, — її. Так давайте ж, хлопці, хоч слід по собі зоставимо. І давай ходити по кімнатах та бити, нівечити, що під руку попадало (Гнат Хоткевич, I, 1966, 70). Вряди-годи по верхів'ях дубів пролітав вітер, листя журно шелестіло, ніби там угорі ішла тиха змова проти людей, що нівечили пилками та сокирами тіла могутніх дерев (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 243)
- Катувати, мучити кого-небудь, знущатися, глумитися з кого-небудь, жорстоко й грубо поводитися з кимось. [Бичок:] І голодом її [жінку] морив, і в льох запирав, і посеред зими у ополонці купав, і бив, і нівечив!.. Таки призвів її до того, що втекла! (Марко Кропивницький, I, 1958, 488); Починає розказувати [пан], який Гнат злочинець, як він довго намірявсь забити Олександру, як він бив її, нівечив, мов звір лютував над бідною офірою... (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 76).
- Негативно впливаючи, порушувати нормальний хід, розвиток чого-небудь. Він терпеливо працював; вертів бур і бив балдою, бив до нестями, ніби своїми ударами хотів вгамувати біль і протаранити скелю, що закривала світ і нівечила йому життя (Гордій Коцюба, Перед грозою, 1958, 91).
- Спотворюючи, перекручуючи, подавати що-небудь у неправильній формі. Силкуючись удавати з себе пана, він без жалю нівечив і українську, і російську мову, нехтуючи першу і не знаючи другої (Борис Грінченко, I, 1963, 244).
Синонімічний словник української мови
НІВЕЧИТИ
(що) псувати, руйнувати, нищити; (кого) катувати, мучити, знущатися з; (життя) ламати, (мову) калічити, потворити, перекручувати; док.
Орфографічний словник української мови
Нівечити - дієслово, недоконаний вид, II дієвідміна
Теперішній час
1 особа нівечу нівечимо
2 особа нівечиш нівечите
3 особа нівечить нівечать
Майбутній час
1 особа нівечитиму нівечитимемо
2 особа нівечитимеш нівечитимете
3 особа нівечитиме нівечитимуть
Минулий час
Чоловічий рід нівечив нівечили
Жіночий рід нівечила
Середній рід нівечило
Наказовий спосіб
1 особа нівечмо
2 особа нівеч нівечте
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Джерела та література
Академічний тлумачний словник
Синонімічний словник української мови
Орфографічний словник української мови