Відмінності між версіями «Тисяча»
(→Сучасні словники) |
|||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | '''ТИ́СЯЧА''', і, жін. | |
+ | |||
+ | '''1.''' числ. кільк. Число, що дорівнює десяти сотням; назва числа 1000 і його цифрового позначення. — Так то ж Левко. Він такий тямовитий, що вже сам до тисячі лічить (Михайло Стельмах, II, 1962, 107); | ||
+ | |||
+ | // Кількість із 1000 одиниць. — Коли хочеш одкупитись — одкупляйся скоріше за триста, бо впослі [потім] й за тисячу не одкупишся (Марко Вовчок, I, 1955, 76); Ходила чутка, що за нею обіцяно було дати маєток у тисячу десятин (Панас Мирний, IV, 1955, 334); — Гуси, гуси!.. Потрібні мені твої гуси! Краще б зайву тисячу курей розплодити! Довгоносик, кажуть, загрожує! (Остап Вишня, I, 1956, 347); | ||
+ | |||
+ | // Уживається в складеному числівнику. Перед нами за поясом сопок океан, позаду дванадцять тисяч кілометрів Старого Світу. Навколо дрімуча тайга (Олександр Довженко, I, 1958, 106). | ||
+ | Не вбереш і в тисячу див. вбирати 1. | ||
+ | |||
+ | '''2.''' ім., перев. мн. Велика кількість, сила кого-, чого-небудь. Приплила із Сіракуз і та небога Благати кесаря і бога. І чи одна вона? Мій боже! Прийшло їх тисячі в сльозах (Тарас Шевченко, II, 1963, 287); Молодші, коли хотіли поздоровити й потішити старого і хорого поета, то могли знайти до того тисячу інших нагод (Леся Українка, V, 1956, 428); Нам сонце правди і свободи Засяє в тисячах огнів (Микола Вороний, Вибр., 1959, 201); Коли було подаси знак до бою, то аж гориш увесь, і думки тисячами пролетять у голові (Юрій Яновський, II, 1958, 251); | ||
+ | |||
+ | // тільки мн., розм. Велика кількість людей. На широкі бессарабські степи, вільні, без пана й панщини, рвалась гаряча уява й тягла за собою сотки й тисячі (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 334); | ||
+ | |||
+ | // тільки мн., розм. Великі гроші, капітал. [Горпина:] Тисячі та сотні ніколи в дівках не посивіють. Небійся! Повиходять швиденько (Нечуй-Левицький, II, 1956, 478); Чи то дума безталанного, у котрого недавно тисячі поміж пальцями упливли, чи гадка щасливого, що вже половиною міста володіє та наміряється якнайшвидше і другу заграбастати? Хто знає? Хто вгадає?.. (Панас Мирний, III, 1954, 262). | ||
+ | |||
+ | З тисячами подробиць див. подробиця; Сто тисяч див. сто; Тисячу разів (раз) — багато разів, неодноразово. Слухай тисячу разів, а говори один раз (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 186); — Звернув до заводу, проходжу в ворота, де тисячу разів проходив (Олесь Гончар, III, 1959, 30); У (в) тисячу крат див. крат; У (в) тисячу разів (раз) (з порівн. ступенем прикм.) — у багато разів, значно. Свято було. Синь глибоких проваль на далекім верху радісно сміялася до Марусі, лист тріпотів у захваті, і потоки, і Черемош — все святкувало, все стало прекраснішим в тисячу разів (Гнат Хоткевич, II, 1966, 124); Мені з думки не сходить Оксана з її істерією, часом така турбота за неї бере.. Вже в тисячу раз краще, коли я сама слаба! (Леся Українка, V, 1956, 414). | ||
+ | |||
+ | '''3.''' ім. У Київській Русі — загін ополчення, що поділявся на сотні. | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 00:14, 2 грудня 2016
Тисяча, -чі, ж. Тысяча. Прийшло їх тисячі в сльозах, прийшло здалека. Шевч. Було ж їх тисяч зо дві. Єв. Мр. V. 13.
Зміст
Сучасні словники
ТИ́СЯЧА, і, жін.
1. числ. кільк. Число, що дорівнює десяти сотням; назва числа 1000 і його цифрового позначення. — Так то ж Левко. Він такий тямовитий, що вже сам до тисячі лічить (Михайло Стельмах, II, 1962, 107);
// Кількість із 1000 одиниць. — Коли хочеш одкупитись — одкупляйся скоріше за триста, бо впослі [потім] й за тисячу не одкупишся (Марко Вовчок, I, 1955, 76); Ходила чутка, що за нею обіцяно було дати маєток у тисячу десятин (Панас Мирний, IV, 1955, 334); — Гуси, гуси!.. Потрібні мені твої гуси! Краще б зайву тисячу курей розплодити! Довгоносик, кажуть, загрожує! (Остап Вишня, I, 1956, 347);
// Уживається в складеному числівнику. Перед нами за поясом сопок океан, позаду дванадцять тисяч кілометрів Старого Світу. Навколо дрімуча тайга (Олександр Довженко, I, 1958, 106).
Не вбереш і в тисячу див. вбирати 1.
2. ім., перев. мн. Велика кількість, сила кого-, чого-небудь. Приплила із Сіракуз і та небога Благати кесаря і бога. І чи одна вона? Мій боже! Прийшло їх тисячі в сльозах (Тарас Шевченко, II, 1963, 287); Молодші, коли хотіли поздоровити й потішити старого і хорого поета, то могли знайти до того тисячу інших нагод (Леся Українка, V, 1956, 428); Нам сонце правди і свободи Засяє в тисячах огнів (Микола Вороний, Вибр., 1959, 201); Коли було подаси знак до бою, то аж гориш увесь, і думки тисячами пролетять у голові (Юрій Яновський, II, 1958, 251);
// тільки мн., розм. Велика кількість людей. На широкі бессарабські степи, вільні, без пана й панщини, рвалась гаряча уява й тягла за собою сотки й тисячі (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 334);
// тільки мн., розм. Великі гроші, капітал. [Горпина:] Тисячі та сотні ніколи в дівках не посивіють. Небійся! Повиходять швиденько (Нечуй-Левицький, II, 1956, 478); Чи то дума безталанного, у котрого недавно тисячі поміж пальцями упливли, чи гадка щасливого, що вже половиною міста володіє та наміряється якнайшвидше і другу заграбастати? Хто знає? Хто вгадає?.. (Панас Мирний, III, 1954, 262).
З тисячами подробиць див. подробиця; Сто тисяч див. сто; Тисячу разів (раз) — багато разів, неодноразово. Слухай тисячу разів, а говори один раз (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 186); — Звернув до заводу, проходжу в ворота, де тисячу разів проходив (Олесь Гончар, III, 1959, 30); У (в) тисячу крат див. крат; У (в) тисячу разів (раз) (з порівн. ступенем прикм.) — у багато разів, значно. Свято було. Синь глибоких проваль на далекім верху радісно сміялася до Марусі, лист тріпотів у захваті, і потоки, і Черемош — все святкувало, все стало прекраснішим в тисячу разів (Гнат Хоткевич, II, 1966, 124); Мені з думки не сходить Оксана з її істерією, часом така турбота за неї бере.. Вже в тисячу раз краще, коли я сама слаба! (Леся Українка, V, 1956, 414).
3. ім. У Київській Русі — загін ополчення, що поділявся на сотні.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |