Відмінності між версіями «Рихтуватися»
(→Ілюстрації) |
(→Джерела та література) |
||
(не показані 3 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
− | + | 3. спец. Випрямляти, вирівнювати металеві листові конструкції. | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 42: | Рядок 34: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 546. | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 545. | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
Рядок 47: | Рядок 43: | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] | ||
[[Категорія:Слова 2015 року]] | [[Категорія:Слова 2015 року]] | ||
+ | |||
+ | http://ukrainian_explanatory.academic.ru/152504/рихтувати |
Поточна версія на 01:00, 27 листопада 2015
Рихтува́тися, -ту́юся, -єшся, гл. Снаряжаться, готовиться. Почали в дорогу рихтуватися. Св. Л. 174. До того пана написали два цісарі: «Ти сі рихтуй, бо ми маємо бути в тебе на обіді». Гн. І. 155.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
РИХТУВАТИСЯ, уюся, уєшся, недок. 1. розм. Готуватися, підготовлятися до чого-небудь. Вона швидко збирається йти на поле, готує насіння жита, бере лопату, рихтується сіяти (Степан Чорнобривець, Визвол. земля, 1950, 173); Молоді гуцули тим часом так ідуть верховиною, ніби до танцю рихтуються (Михайло Стельмах, Над Черемошем.., 1952, 85); — А в зяті, бач, рихтується, — їдко вколов Когут (Іван Цюпа, Назустріч.., 1958, 400); // Збиратися, споряджатися куди-небудь. — Тихше, донечко, не збуди. Він спить. А я саме на рибку рихтуюся (Василь Земляк, Гнівний Стратіон, 1960, 222); — Зараз ні машин, ні підвід. Завтра вже зранку рихтуйся (Петро Дорошко, Не повтори.., 1968, 78). 2. спец. Пас. до рихтувати 2. Різкі поштовхи, які виникають внаслідок ослаблення ресор, можуть викликати їх поломку. Поламані листи ресори замінюються, а ресора, яка просіла, рихтується (Підручник шофера.., 1960, 237). Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 546.
РИХТУВАТИ, ую, уєш, недок., перех. 1. розм. Готувати, підготовляти що-небудь. — Рихтуй, Артемівно. обід, бо знаю, в хлопців апетит! (Петро Дорошко, Три богатирі, 1959, 31); Увечері майор Яцуба, натягнувши на себе комбінезон, порався в гаражі, рихтував «Москвича» в дорогу (Олесь Гончар, Тронка, 1963, 175); // Збирати, споряджати куди-небудь. Віра рихтує мені валізку — потрібні в дорозі речі (Яків Качура, II, 1958, 86). 2. спец. Направляти, робити придатним для чого-небудь. Мишуні раптом скортіло, щоб струг перестав діяти, і його треба було б наново рихтувати й встановлювати (Юрій Яновський, II, 1954, 149); Мар'ян, мов осіння година, прийшов до оселі Волошинів, здійняв у сінях над комірними дверями [дверима] свою косу, уважно глянув, збив з кісся й почав по-новому рихтувати її (Михайло Стельмах, I, 1962, 635); Село оживало. З окремих дворів долинав і відлунювався десь аж за ставом, у панському саду, стукіт молотка. То клепали коси або рихтували грабки (Арсен Іщук, Вербівчани, 1961, 10). Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 545.
3. спец. Випрямляти, вирівнювати металеві листові конструкції.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 546.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 8, 1977. — Стор. 545.