Відмінності між версіями «Ознака»
(Створена сторінка: '''Озна́ка, -ки, '''''ж. ''Знакъ, признакъ. Мир. Пов. І. 131. ''Гордо і поважно без ознаки жадної тре...) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Озна́ка, -ки, '''''ж. ''Знакъ, признакъ. Мир. Пов. І. 131. ''Гордо і поважно без ознаки жадної тревоги на лиці. ''Левиц. І. 211. | '''Озна́ка, -ки, '''''ж. ''Знакъ, признакъ. Мир. Пов. І. 131. ''Гордо і поважно без ознаки жадної тревоги на лиці. ''Левиц. І. 211. | ||
[[Категорія:Оз]] | [[Категорія:Оз]] | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.inc.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== ОЗНА́КА, и, жін. | ||
+ | 1. Риса, властивість, особливість кого-, чого-небудь. Давнішими дослідниками визначались, як істотні ознаки фольклору, масовість його побутування і усність його творення та передачі (Максим Рильський, III, 1956, 153); Викінчений корабель набував у нашій уяві ознак живої істоти (Юрій Яновський, II, 1958, 159); Хлопчик уродився смаглявим, чорнобровим, опецькуватим, за всіма ознаками — викапаний батько (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 524); | ||
+ | // Те, що вказує на що-небудь, свідчить про щось; показник, свідчення. Ясь вступив до хати вже паном, гордо й поважно, без ознаки жадної тривоги, жадного зворушення на лиці (Нечуй-Левицький, I, 1956, 157); Співи нечисленних птахів.. були одинокими ознаками життя в тій широкій, гористій околиці (Іван Франко, V,. 1951, 52); В цей час собака, здоровезна його вівчарка, кидається до хвіртки і, ставши на задні лапи, визирає на вулицю через паркан. Це явна ознака, що за парканом хтось є (Олесь Гончар, Тронка, 1963, 166); Лікар водив пальцями по всій черевній поверхні і, натискаючи то в одному, то в іншому місці, шукав бодай якихось ознак апендициту, на який жалівся хворий (Дмитро Бедзик, Дніпро.., 1951, 9). | ||
+ | 2. Предмет, зображення і т. ін., що є знаком, символом, емблемою і т. ін. чого-небудь. Як складу на грудях руки,.. За тюрмою на шпилі, Під хрестом (ознака муки) Поховайте у гіллі (Павло Грабовський, I, 1959, 360); Сорок одного голову найкращих колгоспів уряд нагородив вищою ознакою честі, слави і геройства — орденами Леніна (Де, Історія радості, 1947, 302); Він був одягнутий у сіру армійську шинелю, на якій вилискували ознаки командарма (Юрій Яновський, II, 1958, 108). | ||
+ | 3. За народними повір'ями, уявленнями — прикмета, що знаменує або провіщає що-небудь. Народна традиція пов'язує з лелекою на хаті добру ознаку миру, добробуту й щастя у хаті (Юрій Смолич, День.., 1950, 70); — Це добре, — сказав льотчик, — лікар на борту — ознака щастя (Натан Рибак, Зброя.., 1943, 43); — Ще коли кепку з мене вітром, зірвало, я подумав — погана ознака... Так і є (Микола Руденко, Вітер.., 1958, 19); | ||
+ | // За народними повір'ями — явище, обставина і т. ін., що вказуг. на зв'язок з якою-небудь іншою подією, передує їй. Від того часу — ознака: коли врожай на кизил — буде холодна зима (Остап Вишня, I, 1956, 202). | ||
+ | 4. рідко. Рух (перев. головою, рукою), яким виражається воля, наказ, бажання, попередження кого-небудь про щось і т. ін.; знак (у 5 знач.). — Вибачайте, панове! — гукнув Колісник, низько вклоняючись і даючи ознаку, що обід скінчився (Панас Мирний, III, 1954, 289); Всі оглянулись на бабуню. Бабуня одкашлювалась, хвилювалась, подаючи рукою ознаки, щоб замовкли (Степан Васильченко, II, 1959, 335). | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ===[http://rupedia.org/fasmer/page/schavit.19317 РУпедия Этимологический русскоязычный словарь]=== | ||
+ | «Озна́ка» в словаре: 2 статьи | ||
+ | |||
+ | |||
+ | |||
+ | ОЗНАЧАЕМОЕ термин, используемый в семиотике для определения содержательной ("умопостигаемой") стороны знака, отсылающий к "понятию" ("знак" связывает не вещь и ... | ||
+ | ОЗНАЧАЮЩЕЕ чувственно воспринимаемая сторона знака, относящаяся к плану выражения. Стоики использовали термин "semainomenon", тогда как в средневековой логике и ... | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Ознака.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Ознака1.jpg |x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Ознака2.jpg |x140px]] | ||
+ | |||
+ | |} | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2015 року]] |
Версія за 13:03, 25 листопада 2015
Озна́ка, -ки, ж. Знакъ, признакъ. Мир. Пов. І. 131. Гордо і поважно без ознаки жадної тревоги на лиці. Левиц. І. 211.
Сучасні словники
===Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) === ОЗНА́КА, и, жін. 1. Риса, властивість, особливість кого-, чого-небудь. Давнішими дослідниками визначались, як істотні ознаки фольклору, масовість його побутування і усність його творення та передачі (Максим Рильський, III, 1956, 153); Викінчений корабель набував у нашій уяві ознак живої істоти (Юрій Яновський, II, 1958, 159); Хлопчик уродився смаглявим, чорнобровим, опецькуватим, за всіма ознаками — викапаний батько (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 524); // Те, що вказує на що-небудь, свідчить про щось; показник, свідчення. Ясь вступив до хати вже паном, гордо й поважно, без ознаки жадної тривоги, жадного зворушення на лиці (Нечуй-Левицький, I, 1956, 157); Співи нечисленних птахів.. були одинокими ознаками життя в тій широкій, гористій околиці (Іван Франко, V,. 1951, 52); В цей час собака, здоровезна його вівчарка, кидається до хвіртки і, ставши на задні лапи, визирає на вулицю через паркан. Це явна ознака, що за парканом хтось є (Олесь Гончар, Тронка, 1963, 166); Лікар водив пальцями по всій черевній поверхні і, натискаючи то в одному, то в іншому місці, шукав бодай якихось ознак апендициту, на який жалівся хворий (Дмитро Бедзик, Дніпро.., 1951, 9). 2. Предмет, зображення і т. ін., що є знаком, символом, емблемою і т. ін. чого-небудь. Як складу на грудях руки,.. За тюрмою на шпилі, Під хрестом (ознака муки) Поховайте у гіллі (Павло Грабовський, I, 1959, 360); Сорок одного голову найкращих колгоспів уряд нагородив вищою ознакою честі, слави і геройства — орденами Леніна (Де, Історія радості, 1947, 302); Він був одягнутий у сіру армійську шинелю, на якій вилискували ознаки командарма (Юрій Яновський, II, 1958, 108). 3. За народними повір'ями, уявленнями — прикмета, що знаменує або провіщає що-небудь. Народна традиція пов'язує з лелекою на хаті добру ознаку миру, добробуту й щастя у хаті (Юрій Смолич, День.., 1950, 70); — Це добре, — сказав льотчик, — лікар на борту — ознака щастя (Натан Рибак, Зброя.., 1943, 43); — Ще коли кепку з мене вітром, зірвало, я подумав — погана ознака... Так і є (Микола Руденко, Вітер.., 1958, 19); // За народними повір'ями — явище, обставина і т. ін., що вказуг. на зв'язок з якою-небудь іншою подією, передує їй. Від того часу — ознака: коли врожай на кизил — буде холодна зима (Остап Вишня, I, 1956, 202). 4. рідко. Рух (перев. головою, рукою), яким виражається воля, наказ, бажання, попередження кого-небудь про щось і т. ін.; знак (у 5 знач.). — Вибачайте, панове! — гукнув Колісник, низько вклоняючись і даючи ознаку, що обід скінчився (Панас Мирний, III, 1954, 289); Всі оглянулись на бабуню. Бабуня одкашлювалась, хвилювалась, подаючи рукою ознаки, щоб замовкли (Степан Васильченко, II, 1959, 335).
РУпедия Этимологический русскоязычный словарь
«Озна́ка» в словаре: 2 статьи
ОЗНАЧАЕМОЕ термин, используемый в семиотике для определения содержательной ("умопостигаемой") стороны знака, отсылающий к "понятию" ("знак" связывает не вещь и ... ОЗНАЧАЮЩЕЕ чувственно воспринимаемая сторона знака, относящаяся к плану выражения. Стоики использовали термин "semainomenon", тогда как в средневековой логике и ...
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |