Відмінності між версіями «Юриста»
(→Ілюстрації) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 20: | Рядок 20: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Юриста3.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Юриста3.jpg|x140px]] | ||
|} | |} | ||
− | |||
==Медіа== | ==Медіа== |
Версія за 21:38, 18 грудня 2014
Юри́ста, -ти, м. Юристъ. Дере коза лозу, а вовк козу, а вовка мужик, а мужика пан, а пана юриста, а юристу чортів триста. Чуб. І. 304. Юриста завзятий. Котл. НП. 388.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЮРИСТА, и. чол., заст. Юрист. Дере коза лозу, а вовк козу, а вовка мужик, а мужика пан, а пана юриста, а юристу чортів триста (Українські народні прислів'я та приказки, 1963, 138); [Микола:] Юриста [возний] завзятий і хапун такий, що із рідного батька злупить! (Іван Котляревський, II, 1953, 28).
Словник синонімів
ЮРИСТ правник, правознавець, юриспрудент, слуга закону, ір. служитель Теміди, (установи) юрисконсульт, (нотаріяту) нотар, юриста, п! АДВОКАТ, СУДДЯ
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Юрист України. Науковий журнал
Цікаві факти
Слово «юрист» грецького походження, в літературній українській мові існує слово «правник», а в розмовній мові — «правовик», «законник». Так чи інакше, ці слова характеризують особу як фахівця з правознавства, в галузі права, шо вміє логічно, стисло та конкретно мислити і якого готують у вищих школах.
В давньоримський час правознавство було таємноюнаукою, доступною лише для представників вищого духовенства. Римськийсуддя був особою, яка, з одного боку, мала відповідні правові знання, а з іншого, – у своїх діях залежала від висновку священнослужителя. Коли за понтифіка Корунканія доступ до вивчення юриспруденції було відкрито, сформувався класс правознавців, які користувалися високим авторитетом як у судів, так і в сторін, що судились. Римські юристи надавали юридичні поради стороні, яка до них зверталась, складали судові позови у письмовій формі або супроводжували позивача до суду, щоб пред’явити позов усно, на запит судді надавали усні або письмові висновки у справі, або навіть самою присутністю у залі суду засвідчували свою підтримку відповідній стороні. Їх називали юрисконсультами (радник з правових питань, iurisconsultus) або адвокатами (advocatus).
Юридична наукова дисципліна - це система наукових знань, вид наукової діяльності, особливості яких визначаються предметом і методологією проведених досліджень, а також головним призначенням і формами використання отриманих наукових результатів. Види юридичних наукових дисциплін, їх "набір", необхідність виділення нових, за таких підстав має достатньо об'єктивний характер, є похідним і залежить від різноманітності предмета та методології досліджень, а також форм використання наукових знань. Проте, необхідно відзначити, що різноманітність юридичних дисциплін існує в єдиному цілому * юридичній науці, ця єдність обумовлена тими ж чинниками, що їх же й диференціюють, тобто всі юридичні дисципліни є різноманітними формами відбиття, конкретизації, переломлення єдиного предмета юриспруденції - права і держави, дослідження яких здійснюється на основі загальної методології, а результати наукових досліджень мають загальне призначення - пояснення, опис і зміну системи юридичних знань, державної і правовий систем суспільства. Тому кожна юридична дисципліна - це окремий, відносно самостійний елемент структури єдиної юридичної науки, тобто предмет, методологія, наукові результати якої є частиною загального предмета, методології юриспруденції, системи юридичних знань.
{{subst:Шаблон:Словник Грінченка і сучасність|підрозділ=Інститут суспільства}}