Відмінності між версіями «Міщанство»
(Створена сторінка: '''Міщанство, -ва, '''''с. ''Мѣщанство, мѣщане. Желех. Категорія:Мі) |
(→Матеріал з Вікіпедії) |
||
(не показано 2 проміжні версії 2 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Міщанство, -ва, '''''с. ''Мѣщанство, мѣщане. Желех. | '''Міщанство, -ва, '''''с. ''Мѣщанство, мѣщане. Желех. | ||
[[Категорія:Мі]] | [[Категорія:Мі]] | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://sum.in.ua Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ||
+ | |||
+ | '''МІЩА́НСТВО''', а, сер. | ||
+ | |||
+ | '''1.''' У дореволюційній Росії — соціальна група людей, що складалась з дрібних торгівців, ремісників, нижчих службовців і т. ін. А міщанство, духовенство, — що для їх дворяни? Кожне дума про «равенство», Панібратство дране! (Микола Чернявський, Поезії, 1949, 156); | ||
+ | // Збірн. до міщанин. Уподовж дороги гуля міщанство: дівчата у стрічках, у стьожках, молодиці у парчевих очіпках (Олекса Стороженко, I, 1957, 76); — Я гадаю об'єднати козацьку старшину, магістрат, ремісників та міщанство — взагалі всі наші сили (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 131). | ||
+ | |||
+ | '''2.''' перен. Погляди й поведінка міщанина (у 2 знач.). Вона не вибачить йому його ганьби, його міщанства. Треба було щось сказати, щось зробити... Але що? Він не знав (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 405); Література наша переслідує міщанство на широкому фронті — в ставленні до праці, і в ставленні до власності, і в розумінні краси і затишку (Шамота, Талант і народ, 1958, 219). | ||
+ | ''Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 763.'' | ||
+ | ===[http://slovopedia.org.ua "Словопедія" ]=== | ||
+ | |||
+ | '''МІЩАНСТВО''' | ||
+ | ист.; перен. | ||
+ | мещанство. | ||
+ | ''Українсько-російський словник'' | ||
+ | |||
+ | '''МІЩАНСТВО''' | ||
+ | рос. мещанство | ||
+ | суспільний стан, до якого у середньовіччі і в більш пізній час належало населення міст і містечок України. Основні сфери занять — ремесла, промисли, сільське господарство і торгівля. Визначалося суспільно-політичною активністю, зробило помітний вклад у культуру українського народу. | ||
+ | ''Eкономічна енциклопедія'' | ||
+ | |||
+ | '''МІЩАНСТВО''' | ||
+ | міща́нство | ||
+ | іменник середнього роду. ''Орфографічний словник української мови'' | ||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | |||
+ | ===[http://ukrainian_explanatory.academic.ru Словари и энциклопедии на Академике]=== | ||
+ | '''міщанство''' | ||
+ | -а, с. | ||
+ | '''1)''' У дореволюційній Росії – соціальна група людей, що складалася з дрібних торгівців, ремісників, нижчихслужбовців і т. ін. || Збірн. до міщанин. | ||
+ | |||
+ | '''2)''' перен. Погляди й поведінка міщанина (у 2 знач.). | ||
+ | |||
+ | ''Великий тлумачний словник сучасної української мови. - "Перун". 2005.'' | ||
+ | |||
+ | '''Мещанин'''(в дворянстве) | ||
+ | Мѣщанинъ (въ дворянствѣ). | ||
+ | Мѣщанство (иноск.) — взгляды и направленіе низкаго уровня — внѣ возвышенныхъ стремленій. | ||
+ | Ср. Я вполнѣ согласна съ вами, что возвышеніе человѣка свыше его состоянія рѣдко счастливитъ его — о! это правда; но несогласна съ вами въ томъ, чтобъ человѣкъ никогда не могъ найтись и опознаться въ новомъ положеніи своемъ, чтобъ онъ навсегда оставался не въ своей тарелкѣ, — однимъ словомъ, мѣщаниномъ въ дворянствѣ. | ||
+ | Даль. Крестьянка. | ||
+ | Ср. Рѣшилъ Фигляринъ вдохновенный, | ||
+ | Я во дворянствѣ мѣщанинъ; | ||
+ | Ктожъ онъ въ семьѣ своей почтенной? | ||
+ | Онъ — на Мѣщанской дворянинъ. | ||
+ | А. С. Пушкинъ. Эпигр. | ||
+ | |||
+ | ''Русская мысль и речь. Свое и чужое. Опыт русской фразеологии. Сборник образных слов и иносказаний. Т.Т. 1—2. Ходячие и меткие слова. Сборник русских и иностранных цитат, пословиц, поговорок, пословичных выражений и отдельных слов. СПб., тип. Ак. наук.. М. И.Михельсон. 1896—1912.'' | ||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: 220px-14._Ukr_mischanyn.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: мещанство.gif|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: міщанка.jpg|x140px]] | ||
+ | |||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ===[http://uk.wikipedia.org/wiki Матеріал з Вікіпедії]=== | ||
+ | Починаючи з Середньовіччя, міщанство мало права самоврядування — згідно з нормами Магдебурзького права, Бранденбургського права, Любецького права, Кульмського права та інших правових систем. За ними громадяни міст — міщани — звільнялись від залежності, суду феодалів (шляхти), підлягаючи лише магістратуміста і суду війта. Це робило міщан вільними людьми, які самі обирали своє місце проживання, зайняття. | ||
+ | |||
+ | На теренах України міщани з'явились з середини 14 ст. з наданням галицько-волинськими князями, польськими королями містам магдебургії. Стан спадкувався за народженням. Для повноцінного користування правами міщанина необхідно було набути громадянство міста, для чого необхідно було володіти у даному поселенні визначеним нерухомим майном. Історично та соціально — це той самий суспільний прошарок, що у французькому суспільстві та мові позначається словом буржуазія, а в німецькому — бюргерство; часто з уто́чненням — «дрібна́ буржуазія», «дрібне́ бюргерство». | ||
+ | |||
+ | Основними сферами занять міщан були ремесла, промисли, торгівля. | ||
+ | Міщанство визначалося суспільно-політичною активністю, внесло помітний вклад у національну українську культуру. З міщанства походить такий соціальний прошарок як інтелігенція. | ||
+ | |||
+ | У європейських країнах міщанство зазвичай походило з селянства і з часу своєї появи по-різному протистояло або знаходилось під тиском таких феодальних класів як дворянство та аристократія, лицарство та клір. У Росії, як в часи імперії, де панівним класом та головним культуртрегером було дворянство, так і пізніше — врадянську добу, за часу панування диктатури пролетаріату та ідеології безкласового суспільства — міщанство як клас або прошарок в процесі своєї соціальної генези так і не набув правового суверенітету та економічної незалежності та сили, а саме поняття «міщанство» у літературі вживалося і досі часто вживається з негативною конотацією. | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2014 року]] |
Поточна версія на 22:14, 11 грудня 2014
Міщанство, -ва, с. Мѣщанство, мѣщане. Желех.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
МІЩА́НСТВО, а, сер.
1. У дореволюційній Росії — соціальна група людей, що складалась з дрібних торгівців, ремісників, нижчих службовців і т. ін. А міщанство, духовенство, — що для їх дворяни? Кожне дума про «равенство», Панібратство дране! (Микола Чернявський, Поезії, 1949, 156); // Збірн. до міщанин. Уподовж дороги гуля міщанство: дівчата у стрічках, у стьожках, молодиці у парчевих очіпках (Олекса Стороженко, I, 1957, 76); — Я гадаю об'єднати козацьку старшину, магістрат, ремісників та міщанство — взагалі всі наші сили (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 131).
2. перен. Погляди й поведінка міщанина (у 2 знач.). Вона не вибачить йому його ганьби, його міщанства. Треба було щось сказати, щось зробити... Але що? Він не знав (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 405); Література наша переслідує міщанство на широкому фронті — в ставленні до праці, і в ставленні до власності, і в розумінні краси і затишку (Шамота, Талант і народ, 1958, 219). Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 763.
"Словопедія"
МІЩАНСТВО ист.; перен. мещанство. Українсько-російський словник
МІЩАНСТВО рос. мещанство суспільний стан, до якого у середньовіччі і в більш пізній час належало населення міст і містечок України. Основні сфери занять — ремесла, промисли, сільське господарство і торгівля. Визначалося суспільно-політичною активністю, зробило помітний вклад у культуру українського народу. Eкономічна енциклопедія
МІЩАНСТВО міща́нство іменник середнього роду. Орфографічний словник української мови
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
міщанство -а, с. 1) У дореволюційній Росії – соціальна група людей, що складалася з дрібних торгівців, ремісників, нижчихслужбовців і т. ін. || Збірн. до міщанин.
2) перен. Погляди й поведінка міщанина (у 2 знач.).
Великий тлумачний словник сучасної української мови. - "Перун". 2005.
Мещанин(в дворянстве) Мѣщанинъ (въ дворянствѣ). Мѣщанство (иноск.) — взгляды и направленіе низкаго уровня — внѣ возвышенныхъ стремленій. Ср. Я вполнѣ согласна съ вами, что возвышеніе человѣка свыше его состоянія рѣдко счастливитъ его — о! это правда; но несогласна съ вами въ томъ, чтобъ человѣкъ никогда не могъ найтись и опознаться въ новомъ положеніи своемъ, чтобъ онъ навсегда оставался не въ своей тарелкѣ, — однимъ словомъ, мѣщаниномъ въ дворянствѣ. Даль. Крестьянка. Ср. Рѣшилъ Фигляринъ вдохновенный, Я во дворянствѣ мѣщанинъ; Ктожъ онъ въ семьѣ своей почтенной? Онъ — на Мѣщанской дворянинъ. А. С. Пушкинъ. Эпигр.
Русская мысль и речь. Свое и чужое. Опыт русской фразеологии. Сборник образных слов и иносказаний. Т.Т. 1—2. Ходячие и меткие слова. Сборник русских и иностранных цитат, пословиц, поговорок, пословичных выражений и отдельных слов. СПб., тип. Ак. наук.. М. И.Михельсон. 1896—1912.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Матеріал з Вікіпедії
Починаючи з Середньовіччя, міщанство мало права самоврядування — згідно з нормами Магдебурзького права, Бранденбургського права, Любецького права, Кульмського права та інших правових систем. За ними громадяни міст — міщани — звільнялись від залежності, суду феодалів (шляхти), підлягаючи лише магістратуміста і суду війта. Це робило міщан вільними людьми, які самі обирали своє місце проживання, зайняття.
На теренах України міщани з'явились з середини 14 ст. з наданням галицько-волинськими князями, польськими королями містам магдебургії. Стан спадкувався за народженням. Для повноцінного користування правами міщанина необхідно було набути громадянство міста, для чого необхідно було володіти у даному поселенні визначеним нерухомим майном. Історично та соціально — це той самий суспільний прошарок, що у французькому суспільстві та мові позначається словом буржуазія, а в німецькому — бюргерство; часто з уто́чненням — «дрібна́ буржуазія», «дрібне́ бюргерство».
Основними сферами занять міщан були ремесла, промисли, торгівля. Міщанство визначалося суспільно-політичною активністю, внесло помітний вклад у національну українську культуру. З міщанства походить такий соціальний прошарок як інтелігенція.
У європейських країнах міщанство зазвичай походило з селянства і з часу своєї появи по-різному протистояло або знаходилось під тиском таких феодальних класів як дворянство та аристократія, лицарство та клір. У Росії, як в часи імперії, де панівним класом та головним культуртрегером було дворянство, так і пізніше — врадянську добу, за часу панування диктатури пролетаріату та ідеології безкласового суспільства — міщанство як клас або прошарок в процесі своєї соціальної генези так і не набув правового суверенітету та економічної незалежності та сили, а саме поняття «міщанство» у літературі вживалося і досі часто вживається з негативною конотацією.