Відмінності між версіями «Домальовувати»
(→Зовнішні посилання) |
|||
Рядок 29: | Рядок 29: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | |||
− | |||
− | |||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] |
Поточна версія на 00:22, 8 грудня 2014
Домальовувати, -вую, -єш, сов. в. домалювати, -люю, -єш, гл. Дописывать, дописать красками. Шевч. 196.
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
1. Закінчувати малювати; малювати до певної межі. Сьогодні вона домальовувала ескіз картини, для якої позував Боровий (Ярослав Гримайло, Незакінч. роман, 1962, 128); [Ковшик:] Просить [Верба], щоб ти дозволила йому домалювати... (Олександр Корнійчук, II, 1955, 257); // перен. Довершувати зображення кого-, чого-небудь (про образ, портрет і т. ін.). В мистецьких колах є такий ходячий вислів: образ героя домальовує його оточення (Іван І. Волошин, Самоцвіти, 1952, 185); Перед ним стояв натоптаний парубійко з булькатими очима й качачим носом. Легенький піджачок і калоші на босу ногу домальовували його портрет (Петро Панч, Синів.., 1959, 14). 2. перен. Уявляти, домислювати що-небудь. Не вирізьбився у пам'яті батьків образ, і він у мислях домальовував його (Антон Хижняк, Д. Галицький, 1958, 155); — Я впізнав його по коню, це був Стратіон — і вже в уяві домалював його образ (Василь Земляк, Гнівний Стратіон, 1960, 23); // Давати можливість уявляти, домислювати що-небудь. Німі, мовчазні стіни; вікно угорі, перевите залізними штабами, домалювали йому картину життя... (Панас Мирний, I, 1954, 353).
1. Закінчувати малювати; малювати до певної межі. Сьогодні вона домальовувала ескіз картини, для якої позував Боровий (Грим., Незакінч. роман, 1962, 128); [Ковшик:] Просить [Верба], щоб ти дозволила йому домалювати… (Корн., II, 1955, 257); // перен. Довершувати зображення кого-, чого-небудь (про образ, портрет і т. ін.). В мистецьких колах є такий ходячий вислів: образ героя домальовує його оточення (Вол., Самоцвіти, 1952, 185); Перед ним стояв натоптаний парубійко з булькатими очима й качачим носом. Легенький піджачок і калоші на босу ногу домальовували його портрет (Панч, Синів.., 1959, 14).
2. перен. Уявляти, домислювати що-небудь. Не вирізьбився у пам’яті батьків образ, і він у мислях домальовував його (Хижняк, Д. Галицький, 1958, 155); — Я впізнав його по коню, це був Стратіон — і вже в уяві домалював його образ (Земляк, Гнівний Стратіон, 1960, 23); // Давати можливість уявляти, домислювати що-небудь. Німі, мовчазні стіни; вікно угорі, перевите залізними штабами, домалювали йому картину життя… (Мирний, І, 1954, 353).
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |