Відмінності між версіями «Водопійча»
(→Джерела та література) |
(→Сучасні словники) |
||
Рядок 8: | Рядок 8: | ||
// заст. Оздоблений глиняний посуд для пиття напоїв. Ой, візьмемо, панібрате, Старі кухлі полив'яні, Горілкою наливані ''(Яків Щоголів, Поезії, 1958, 57)''; Праворуч, в глибині камін..; на каміні оригінальні кухлі і чималий старосвітський дзиґар ''(Леся Українка, II, 1951, 6)''; | // заст. Оздоблений глиняний посуд для пиття напоїв. Ой, візьмемо, панібрате, Старі кухлі полив'яні, Горілкою наливані ''(Яків Щоголів, Поезії, 1958, 57)''; Праворуч, в глибині камін..; на каміні оригінальні кухлі і чималий старосвітський дзиґар ''(Леся Українка, II, 1951, 6)''; | ||
// Кількість напою, що вміщується в такому посуді. Не важко було вгадати, що суддя навіть хильнув собі десь у шинку кухоль-другий з приятелем ''(Петро Козланюк, Ю. Крук, 1957, 379).'' | // Кількість напою, що вміщується в такому посуді. Не важко було вгадати, що суддя навіть хильнув собі десь у шинку кухоль-другий з приятелем ''(Петро Козланюк, Ю. Крук, 1957, 379).'' | ||
− | '''3.''' рідко. Висока округла посудина з вузьким верхом і ручкою. Рядок струнких дівчат, ..з високими кухлями на плечах, оживляв кам'яну пустелю ''(Михайло Коцюбинський, I, 1955, 392)''; І ви [прощайте], запінені потоки, Картвельські зорі уночі, І ти, горянко чорноока, Із повним кухлем на плечі! ''(Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 25)''. | + | '''3.''' рідко. Висока округла посудина з вузьким верхом і ручкою. Рядок струнких дівчат, ..з високими кухлями на плечах, оживляв кам'яну пустелю ''(Михайло Коцюбинський, I, 1955, 392)''; І ви [прощайте], запінені потоки, Картвельські зорі уночі, І ти, горянко чорноока, Із повним кухлем на плечі! ''(Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 25)''. [1] |
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== |
Версія за 13:12, 30 листопада 2014
Водопійча́, -ча́ти, с. = Кухоль (для воды). Шух. І. 264.
Зміст
Сучасні словники
КУ́ХОЛЬ, хля, чол. 1. Металева або череп'яна посудина з ручкою для пиття. Гаїнка подавала йому тремтячою рукою води. Підводила йому голову, він на хвилинку припадав смажними устами до кухля (Борис Грінченко, II, 1963, 481); Неосудний налив йому в кухоль окропу, вкинув туди маленький дрібочок сахарину (Іван Микитенко, II, 1957, 322); // чого. Кількість чого-небудь, що вміщується в такому посуді. [Кирило:] Адже розказував якийсь чоловік, що десь-то та хтось-то усіх ховрахів повиливав на своїм наділі; а сусіда його, каже, навіть і кухля води не збавив: на божу волю здався (Марко Кропивницький, II, 1958, 11); Гостинні гуцули завжди ладні поділитися шматком хліба і кухлем квасного молока (Семен Журахович, Вечір.., 1958, 266). 2. Велика склянка з вушком для пиття пива та інших напоїв. Кабаре! які там дива! Знову казка чарівна... І за повним кухлем пива Чарівніша ще вона (Олександр Олесь, Вибр., 1958, 340); Саме найкраще — то лимонад: скляний великий кухоль, а в ньому палає цілий Везувій (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 241); // заст. Оздоблений глиняний посуд для пиття напоїв. Ой, візьмемо, панібрате, Старі кухлі полив'яні, Горілкою наливані (Яків Щоголів, Поезії, 1958, 57); Праворуч, в глибині камін..; на каміні оригінальні кухлі і чималий старосвітський дзиґар (Леся Українка, II, 1951, 6); // Кількість напою, що вміщується в такому посуді. Не важко було вгадати, що суддя навіть хильнув собі десь у шинку кухоль-другий з приятелем (Петро Козланюк, Ю. Крук, 1957, 379). 3. рідко. Висока округла посудина з вузьким верхом і ручкою. Рядок струнких дівчат, ..з високими кухлями на плечах, оживляв кам'яну пустелю (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 392); І ви [прощайте], запінені потоки, Картвельські зорі уночі, І ти, горянко чорноока, Із повним кухлем на плечі! (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 25). [1]
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
1. Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 421.