Відмінності між версіями «Голобля»
(→Медіа) |
(→Джерела та література) |
||
Рядок 25: | Рядок 25: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | |||
− | |||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] |
Версія за 19:18, 23 січня 2014
Голобля, -лі, ж. Оглобля. Не по коню, та по голоблях. Ном. № 2818. См. Оглобля.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ГОЛОБЛЯ, і, жін.
1. Одна з двох жердин, прикріплених кінцями до передньої частини воза, саней і т. ін., в які запрягають коня. Він там за цариною лагодить сани, бо вивернулась голобля (Ганна Барвінок, Опов.., 1902, 167); Іде конем Гаврило — черезсідельника на коневі нема, хомут шию давить, а Гаврило ще й ноги на голоблі положив, затягнув коня, що аж точиться (Костянтин Гордієнко, I, 1959, 594); * Образно. Він рішуче насадив на ніс свої окуляри, поправив за вухами довгі дротяні голоблі й уже не глянув, а блиснув скельцями на Крутояра (Вадим Собко, Біле полум'я, 1952, 109); * У порівняннях. Мажуга підняв догори руку, наче голоблю. — Чужих не пускати! (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 45).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |