Відмінності між версіями «Щедрівник»
(→[ http://lcorp.ulif.org.ua/dictua/ «Словники України on-line»]) |
|||
Рядок 11: | Рядок 11: | ||
===[http://sum.in.ua/s/shhedrivnyk Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ===[http://sum.in.ua/s/shhedrivnyk Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ]=== | ||
ЩЕДРІВНИК, а, чол. Той, хто ходить щедрувати, щедрує. — Оце так щедрівка, — схопився із-за столу зраділий Гайдим і вискочив з хати. Вслід за ним подалась і мати, несучи в руках хлібину, щоб обдарувати щедрівників (Іван Цюпа, Грози.., 1961, 6); * У порівняннях. — Ну, дай нам покій! Оце ж пак заходимось ходить по хатах з жартами, неначе колядники або якісь щедрівники (Нечуй-Левицький, I, 1956, 609). | ЩЕДРІВНИК, а, чол. Той, хто ходить щедрувати, щедрує. — Оце так щедрівка, — схопився із-за столу зраділий Гайдим і вискочив з хати. Вслід за ним подалась і мати, несучи в руках хлібину, щоб обдарувати щедрівників (Іван Цюпа, Грози.., 1961, 6); * У порівняннях. — Ну, дай нам покій! Оце ж пак заходимось ходить по хатах з жартами, неначе колядники або якісь щедрівники (Нечуй-Левицький, I, 1956, 609). | ||
− | ===[ http://lcorp.ulif.org.ua/dictua/ «Словники України on-line»]=== | + | ===[http://lcorp.ulif.org.ua/dictua/ «Словники України on-line»]=== |
щедрі́вник – іменник чоловічого роду, істота | щедрі́вник – іменник чоловічого роду, істота | ||
Версія за 10:02, 23 грудня 2013
Щедрівник, -ка, м. Поющій щедрівку.
Щедрівник
Сучасні словники
СЛОВАРЬ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ Упорядкував Борис ГРІНЧЕНКO
Щедрівник, -ка, м. Поющій щедрівку.
СЛОВОПЕДІЯ Універсальний словник-енциклопедія
щедрі́вник іменник чоловічого роду, істота
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ЩЕДРІВНИК, а, чол. Той, хто ходить щедрувати, щедрує. — Оце так щедрівка, — схопився із-за столу зраділий Гайдим і вискочив з хати. Вслід за ним подалась і мати, несучи в руках хлібину, щоб обдарувати щедрівників (Іван Цюпа, Грози.., 1961, 6); * У порівняннях. — Ну, дай нам покій! Оце ж пак заходимось ходить по хатах з жартами, неначе колядники або якісь щедрівники (Нечуй-Левицький, I, 1956, 609).
«Словники України on-line»
щедрі́вник – іменник чоловічого роду, істота
________________________________________ відмінок однина множина називний щедрі́вник щедрі́вники родовий щедрі́вника щедрі́вників давальний щедрі́вникові, щедрі́внику щедрі́вникам знахідний щедрі́вника щедрі́вників орудний щедрі́вником щедрі́вниками місцевий на/у щедрі́вникові, щедрі́внику на/у щедрі́вниках кличний щедрі́внику щедрі́вники
Словник української мови
Орфоепічний словник української мови
щедрівник Перевод щедрівник -а, ч. Той, хто ходить щедрувати, щедрує.
ТЛУМАЧ
ЩЕДРІВНИК
← назад вперед → щедрі
===[ http://rhymester.org/ua/index.php?q=%D1%89%D0%B5%D0%B4%D1%80%D1%96%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D0%BA Онлайн словник українських рим] Рими до слова "щедрівник" Відібрані рими
автобудівник автомобілебудівник бобівник
бунтівник буряківник відшкодівник
військкерівник віршівник вістівник
віщівник вартівник витівник
вказівник годівник градобудівник
грибівник дієприслівник духівник
жартівник керівник корівник
Іноземні словники
Російсько-українські словники
Правописний словник 1929р. (Г. Голоскевич) щедрі́вник, -ка; -ники, -ків
Словарь української мови 1909р. (Б. Грінченко)
Щедра́к, -ка́, м. = Щедрівник. Вх. Лем. 487.
Щедрі́вник, -ка, м. Поющій щедрівку. Щедрува́льник, -ка, м. = Щедрівник.
Словарь росийсько-український 1893–1898рр. (М.Уманець, А.Спілка.)
Пѣве́цъ, пѣви́ца = 1. сьпіве́ць, сьпіва́ка (С. З. Л.), сьпіву́н, сьпіва́чка (С. Л.), на крилосї — крилоша́н, колядок — коля́дник, щедрівок — щедрівни́к, ця, під лїру — лїрник, з бандурою або кобзою – бандури́ста, кобза́рь. – І сьпіваки́ до позверховної оздоби церковної належать. Уст. Луц. брат. С. З. — Сьпівали сьпіва́ки, щоб вас побрали собаки. н. пр. — Трохи згодом сьпівець взяв в руки свою бандуру. Скл. — Добре єси, мій кобзарю, добре, батьку, робиш, що сьпівати-розмовляти на могилу ходиш. К. Ш. — Крушельницька добра сьпівачка і талановита артистка. 2. сьпіве́ць (С. З.), пое́та, сьпіва́ка. Сьпівець Митуся. Ос. — Вибачайте, сопілочка не голосно грає, а сьпівака аби-який — талану не має. Павлусь-Сопілка. (Д. ще під сл. Поэ́тъ).
Словари и энциклопедии на Академике
щедрівник Перевод щедрівник -а, ч. Той, хто ходить щедрувати, щедрує.
Classes.RU Украинский язык для абитуриентов, студентов
щедрованец
сущ. муж. родащедрівник
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
Вітання від щедрівників парафії Чесного Хреста
[3] Українські пісні